У Х В А Л А
24 лютого 2025 року
м. Київ
справа № 399/146/24
провадження № 61-1934ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Кропивницького апеляційного суду від 14 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Нижник Олександра Павлівна, про визнання недійсним договору дарування,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до 
ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування житлового будинку. 
Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 12 вересня 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 14 січня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.
Рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 12 вересня 
2024 року скасовано та ухвалено нове, яким позов ОСОБА_2 задоволено.
Визнано недійсним договір дарування житлового будинку від 28 липня 2023 року, посвідчений приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Нижник О. П.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
14 лютого 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Кропивницького апеляційного суду від 14 січня 2025 року.
У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Згідно з частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу (частина восьма статті 394 ЦПК України).
Підставою касаційного оскарження постанови апеляційної інстанції заявник вказує на неврахування судом висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 23 травня 2024 року у справі № 501/3591/21, від 17 квітня 2024 року у справі № 564/1067/22, від 25 квітня 2024 року у справі № 336/6427/20, від 15 листопада 2023 року у справі 
№ 308/8309/22, від 25 вересня 2024 року у справі № 296/11400/19, від 11 грудня 
2024 року у справі від 588/878/22, від 15 березня 2023 року у справі № 288/1366/21, від 26 жовтня 2022 року у справі № 947/32485/20, від 03 травня 2022 року у справі № 715/2513/19, від 06 жовтня 2022 року у справі № 447/2297/19, від 15 вересня 2021 року у справі № 161/17523/16-ц, від 13 лютого 2020 року у справі № 756/6516/16-ц, від 09 жовтня 2019 року у справі № 661/1925/16 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Також заявник заявляє клопотання про зупинення дії постанови Кропивницького апеляційного суду від 14 січня 2025 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
Клопотання мотивоване тим, що за відсутності зупинення дії оскаржуваної постанови апеляційного суду позивач матиме можливість здійснити відчуження спірного будинку, що у свою чергу суттєво порушить права заявника.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
У частині першій статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Клопотання про зупинення дії судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для такого зупинення, підтверджені певними доказами. Вирішуючи питання про зупинення дії судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Враховуючи, що наведені в клопотанні ОСОБА_1 доводи дають підстави для висновку про необхідність зупинення дії постанови Кропивницького апеляційного суду від 14 січня 2025 року, оскільки його дія може призвести до виникнення, зміни та припинення прав і обов`язків учасників справи, а в разі його скасування повернення сторін до первісного стану може бути утрудненим.
Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до статті 392 ЦПК України, зокрема, містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.
Керуючись статтями 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кропивницького апеляційного суду від 14 січня 
2025 року.
Витребувати з Онуфріївського районного суду Кіровоградської області матеріали справи № 399/146/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Нижник Олександра Павлівна, про визнання недійсним договору дарування.
Зупинити дію постанови Кропивницького апеляційного суду від 14 січня 
2025 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                              В. М. Ігнатенко
                                                                                                       О. М. Ситнік
                                                                                                       І. М. Фаловська