ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року	Львів	Справа № 460/22792/23 пров. № А/857/12446/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді                                                  Заверухи О.Б.,
суддів                                                                      Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційні скарги військової частини НОМЕР_1 та 16 Регіональної військово-лікарської комісії на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2024 року  у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини, ОСОБА_2 ,  до  16 Регіональної військово-лікарської комісії, військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1   про визнання  бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, 

суддя (судді) в суді першої інстанції – Дудар О.М., 
час ухвалення рішення – 14:06:09, 
місце ухвалення рішення – м. Рівне,
дата складання повного тексту рішення – 18 квітня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

29 вересня 2023 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини, ОСОБА_2 ,   звернулась в суд з адміністративним позовом до 16 Регіональної військово-лікарської комісії, військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просила: визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо надання на розгляд 16 Регіональній військово-лікарській комісії 12.09.2022 обов`язкових та додаткових документів для встановлення причинного зв`язку захворювання ОСОБА_3 ; визнати протиправною бездіяльність 16 Регіональної військово-лікарської комісії відносно розшуку додаткових документів та дії щодо встановлення причинного зв`язку захворювання ОСОБА_3 не відповідно до висновків розслідування нещасного випадку та за відсутності необхідних і обов`язкових документів; зобов`язати 16 Регіональну військово-лікарську комісію переглянути та змінити постанову ВЛК про причинний зв`язок захворювання, що призвело до смерті солдата ОСОБА_3 , 1982 року народження, з урахуванням документів про участь у бойових діях, інформації про перебування військової частини у складі діючої армії і затверджених висновків розслідування нещасного випадку та згідно з вимогами нормативно-правових актів, що діяли станом на момент виникнення спірних правовідносин.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що є матір`ю, законним представником неповнолітньої дитини, ОСОБА_2 , батько якого, ОСОБА_3 , призваний за мобілізацією військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 раптово помер на території полігону, розташованого в смт. Тетерівка Житомирського району Житомирської області. Вважає, що за вказаних обставин відповідачам належало зібрати докази та зафіксувати обставини смерті ОСОБА_3 , із затвердженням відповідного причинно-наслідкового зв`язку події з виконанням обов`язків військової служби/захистом Батьківщини. Натомість, в ході фіксації подій відповідачами було допущено протиправну бездіяльність, яка потягнула за собою затвердження формулювання причини смерті, що не відповідає дійсним обставинам, а саме затверджено  пп. «д» п. 21.5 Положення про Військово-лікарську експертизу (про зв`язок захворювання з проходженням військової служби), замість належного пп. «ґ» п. 21.5 (про зв`язок захворювання із захистом Батьківщини). Вказує, що згідно наказів командира військової частини НОМЕР_1 № 10 від 13.04.2022 (про вибуття по бойовому розпорядженню) та № 21 від 24.04.2022 (про прибуття по бойовому розпорядженню) ОСОБА_3 з 13.04.2022 по 24.04.2022 виконував бойове розпорядження, шо є належним доказом участі ОСОБА_3 у бойових діях. Зауважує, що внаслідок протиправної бездіяльності відповідачів ОСОБА_2 , неповнолітня дитина  раптово померлого мобілізованого військовослужбовця ОСОБА_3 , позбавлений належного соціального захисту. 
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2024 року  адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненадання 16 Регіональній військово-лікарській комісії усіх наявних документів для встановлення причинного зв`язку захворювання та смерті ОСОБА_3 . Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 надати через ІНФОРМАЦІЯ_3 до 16 Регіональної військово-лікарської комісії усі наявні документи для встановлення причинного зв`язку захворювання та смерті ОСОБА_3 . Зобов`язано 16 Регіональну військово-лікарську комісію повторно розглянути на підставі наданих на виконання цього рішення суду Військовою частиною НОМЕР_1 документів питання щодо встановлення причинного зв`язку захворювання та смерті ОСОБА_3 . У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що смерть ОСОБА_3 настала на військовому полігоні, що розташований у смт.Тетерівка Житомирської області, раптово, причина смерті: кардіоміопатія, неуточнена. Захворювання, яке призвело до смерті військовослужбовця ОСОБА_3 , виникло під час військової служби за мобілізацією у період з 22.03.2022 до 03.05.2022. Поряд з цим, як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 вибував у період з 13.04.2022 до 23.04.2022 у військову частину НОМЕР_2 для виконання бойового завдання, що підтверджується витягами з наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 13.04.2022 №10 та від 24.04.2022 № 21. Підставами для видання зазначених наказів відповідно були: бойове розпорядження ДШВ № 117/1/2/48 від 12.04.2022, рапорт майора ОСОБА_4 (вх.№101 від 13.04.2022) та рапорт майора ОСОБА_4 від 24.04.2022. Отже, накази командира військової частини НОМЕР_1 від 13.04.2022 № 10 та від 24.04.2022 № 2 та бойове розпорядження ДШВ №117/1/2/48 від 12.04.2022 є документами, які можуть підтвердити безпосередню участь у бойових діях та повинні бути надані 16  Регіональній ВЛК для встановлення причинного зв`язку хвороби, що призвела до смерті ОСОБА_3 . До таких документів, в силу вимог Положення № 402, належить також акт про нещасний випадок від 03.05.2022 та матеріали службового розслідування. Зазначені документи на розгляд 16 Регіональної ВЛК надані не були, що могло вплинути на рішення щодо причинного зв`язку хвороби, що призвела до смерті ОСОБА_3 . Враховуючи те, що ОСОБА_3 у військовій частині НОМЕР_2 (яка станом на 13.04.2022 знаходилася у АДРЕСА_1 ) перебував лише на котловому утриманні, проте був відряджений військовою частиною НОМЕР_1 на підставі бойового розпорядження оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » №117/1/2/48т ОКП-ЖИТОМИР від 12.04.2022, можливість встановити факт участі померлого військовослужбовця у бойових діях у суду відсутня. Як і відсутня можливість встановити, яке саме бойове завдання останній виконував. При цьому, твердження військової частини НОМЕР_1 про те, що ОСОБА_3 участі у бойових діях не брав, теж є необґрунтованими з огляду на наявність зазначеного бойового розпорядження. Суд першої інстанції зазначив, що військова частина НОМЕР_1 повинна володіти інформацією щодо бойового завдання ОСОБА_3 згідно з наказом від 13.04.2022 № 10. Сукупність наведених обставин вказує на неправомірну поведінку військової частини НОМЕР_1 у спірних правовідносинах, яка полягає у протиправній бездіяльності щодо ненадання 16 Регіональній ВЛК за посередництва ІНФОРМАЦІЯ_5 усіх наявних документів для встановлення причинного зв`язку захворювання та смерті ОСОБА_3 . При цьому, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність протиправності дій та бездіяльності 16 ВЛК та ІНФОРМАЦІЯ_6 , оскільки висновок про причинний зв`язок хвороби, що призвела до смерті ОСОБА_3 було зроблено на підставі наданих документів. ІНФОРМАЦІЯ_7 було взято до уваги формулювання наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.05.2022 № 134, згідно з яким смерть солдата ОСОБА_3 пов`язана з виконанням обов`язків та проходженням військової служби. Враховуючи наведене, з метою ефективного захисту прав неповнолітньої дитини, суд першої інстанції вважав за необхідне визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненадання 16 Регіональній ВЛК усіх наявних документів для встановлення причинного зв`язку захворювання та смерті ОСОБА_3 , зобов`язавши військову частину надати такі документи через ІНФОРМАЦІЯ_8 , а 16 Регіональну ВЛК – повторно розглянути на підставі наданих на виконання цього рішення суду документів питання щодо встановлення причинного зв`язку захворювання та смерті ОСОБА_3 .
Не погодившись з прийнятим рішенням, військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким  в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що ОСОБА_3 помер не під час виконання бойового завдання, не у зв`язку з виконанням бойового завдання, а в момент смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував на полігоні в селі Пирлявка Житомирського району Житомирської області. Вказує, що військовою частиною НОМЕР_1 надано відповідних пакет документів ІНФОРМАЦІЯ_9 згідно зі встановленим порядком. Зауважує, що не отримувала  запитів ні від 16 Регіональної ВЛК, ні від ІНФОРМАЦІЯ_6 про надання додаткових документів стосовно обставин смерті ОСОБА_3 . Звертає увагу на те, що в квітні 2022 року бойові дії не велися на території Полтавської області, де перебував ОСОБА_3 . 
Також, не погодившись з прийнятим рішенням, 16 Регіональна військово-лікарська комісія подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким  в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що відповідно до абзацу восьмого підпункту 2.4.5. пункту 2.4. глави 2 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі – Положення № 402) витребування документів щодо встановлення причинного зв`язку захворювання та смерті  є правом, а не обов`язком військово-лікарської комісії. Вважає, що постановою 16 військово-лікарської комісії, оформленою протоколом про причинний зв`язок захворювання, яке стало причиною смерті військовослужбовця ОСОБА_3 , з відповідним формулюванням було визначено та встановлено вірно, згідно вимог Положення № 402. Вказує, що виходячи з наведеного, підстав для повторного розгляду питання щодо встановлення причинного зв`язку захворювання та смерті ОСОБА_3 в НОМЕР_3 РВЛК немає.
Позивачем подано відзиви на апеляційні скарги, в яких зазначено, що суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог у відповідній частині.  Вказує, що із доводами апеляційних скарг неможливо погодитися з огляду на відсутність з боку скаржників належного обґрунтування наявності у військової частини НОМЕР_1 правових підстав у ненаданні на розгляд 16 Регіональної ВЛК усіх наявних документів (в тому числі тих, що стосуються вибуття на виконання бойового розпорядження). Зауважує, що чинність та факт існування вищевказаних бойових наказів скаржниками в ході розгляду справи жодним доказом не спростовано, як й не доведено правомірності своїх дій. Вважає, що бойові накази про вибуття та про прибуття із виконання бойового розпорядження є належними доказами участі ОСОБА_3 у бойових діях (заходах із захисту Батьківщини), тому наявні підстави для повторного розгляду питання щодо встановлення причинного зв`язку захворювання та смерті ОСОБА_3 .
У разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів (п. 1 ч. 1  ст. 311 КАС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу з наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційних скарг, відзивів на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , повторно виданим 22.12.2018 Гощанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , є ОСОБА_3 (т.1, а.с.24).
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , рішенням ВЛК Гощанської БПЛ від 20.03.2022 визнаний придатним до військової служби та призваний 21.03.2022 ІНФОРМАЦІЯ_6 на військову службу під час мобілізації на посаду стрільця – помічника гранатометника у військову частину НОМЕР_1 .
Ці обставини підтверджуються довідкою ВЛК Гощанської БПЛ від 20.03.2022 вих.№ 48/10, обліково-послужною карткою солдата ОСОБА_3 (т.1, а.с.124, 131).
ІНФОРМАЦІЯ_2 солдат ОСОБА_3 , стрілець - помічник гранатометника 3 аеромобільного взводу 2 аеромобільної роти НОМЕР_5 аеромобільного батальйону, помер на території полігону, розташованого в смт. Тетерівка Житомирського району Житомирської області.
Згідно із лікарським свідоцтвом про смерть Обласного бюро судово-медичної експертизи Житомирської обласної ради від 04.05.2022 № 1736, причина смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , - кардіоміопатія, неуточнена (т.1, а.с.10, 123).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 08.05.2022 № 89 було призначено судове розслідування за фактом смерті солдата ОСОБА_3 . Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12.05.2022 № 134 зазначене службове розслідування вважається закінченим (т.1, а.с.12, 13 (зворот), 44, 134).
Згідно з п. 2 наказу від 12.05.2022 № 134 смерть стрільця – помічника гранатометника 3 аеромобільного взводу 2 аеромобільної роти 1 аеромобільного батальйону Військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 пов`язана з виконанням обов`язків та проходженням військової служби.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21.05.2022 № 48 солдата ОСОБА_3 , стрільця-помічника гранатометника 3 аеромобільного взводу 2 аеромобільної роти НОМЕР_5 аеромобільного батальйону, з 03.05.2022 виключено зі списків особового складу   частини та всіх видів забезпечення у зв`язку зі смертю (т.1, а.с.11, 45, 127).
Згідно із зазначеним наказом смерть ОСОБА_3 настала внаслідок захворювання та пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Причина смерті: кардіоміопатія, неуточнена.
Наказом командира НОМЕР_6 окремої аеромобільної бригади Десантно-штурмових військ Збройних Сил України від 19.06.2022 № 18-РС ОСОБА_3 , стрільця-помічника гранатометника аеромобільного взводу аеромобільної роти аеромобільного батальйону, виключено зі списків особового складу Збройних Сил України у зв`язку зі смертю  (т.1, а.с.46, 126).
04.07.2022 ІНФОРМАЦІЯ_8 отримав від військової частини НОМЕР_1 надіслані листом від 12.06.2022 № 1173 документи на померлого військовослужбовця ОСОБА_3 , а саме: сповіщення про смерть від 30.05.2022 № 321, копію лікарського свідоцтва про смерть від 04.05.2022 № 1735, копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , копію довідки про поховання від 11.05.2022 № 02-29/1203, копію тимчасового посвідчення військовозобов`язаного від 20.03.2022 № 01-3/644, витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.05.2022 № 48, витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 19.05.2022 № 18-РС, витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 12.05.2022 № 134, грошовий атестат від 20.06.2022 № 1088, довідку про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення від 20.06.2022 № 1089, обліково-послужну картку (т.1, а.с.39).
Листом від 01.08.2022 № 01/3/2012 (т.1, а.с.117) ІНФОРМАЦІЯ_8 надіслав до 16 ВЛК для встановлення причинного зв`язку настання смерті солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , копії таких документів:
1.                    Повідомлення про смерть (вих.ВЧА4350 №321 від 03.05.2022) (т.1, а.с.120).
2.                    Сповіщення сім`ї (близьких родичів) померлого (вих.01/3/1180 від 04.05.2022)   (т.1, а.с.121).
3.                    Свідоцтва про смерть ОСОБА_3 (т.1, а.с.122).
4.                    Лікарського свідоцтва про смерть № 1736 від 04.05.2022 (т.1, а.с.123).
5.                    Довідки ВЛК, яка видана при призові на військову службу під час мобілізації (вих.№48/10 від 20.03.2022) (т.1, а.с.124).
6.                    Картки обстеження та медичного огляду при призові на військову службу під час мобілізації (вих.№48/10 від 20.03.2022) (т.1, а.с.125).
7.                    Витягу з наказу командира НОМЕР_6 окремої аеромобільної бригади десантно-штурмових військ ЗСУ від 19.06.2022 № 18-РС (т.1, а.с.126).
8.                    Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 48 від 21.05.2022 про виключення зі списків особового складу в/ч (т.1, а.с.127).
9.                    Витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) про результати службового розслідування за фактом смерті солдата ОСОБА_3 від 12.05.2022 № 134 (т.1, а.с.128).
10.                    Відповіді на запит щодо висновку експерта судово-токсикологічної експертизи крові ОСОБА_3 (т. 1, а.с.129).
11.                    Тимчасового посвідчення взамін військового квитка ОСОБА_3 (т.1, а.с.130).
12.                    Обліково-послужної картки солдата ОСОБА_3 (т. 1, а.с.131).
13.                    Свідоцтва про народження ОСОБА_3 (т.1, а.с.132).
Розглянувши зазначені документи, 16 ВЛК склала протокол про причинний зв`язок захворювання, яке стало причиною смерті військовослужбовця ОСОБА_3 .
За змістом протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця від 12.09.2022 № 1048, комісія постановила: Захворювання солдата ОСОБА_3 , 1982 року народження, «Кардіоміопатія неуточнена», яке згідно із лікарським свідоцтвом про смерть № 1736 від 04.05.2022 Житомирського обласного бюро судово-медичної експертизи, витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.05.2022 № 48, витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 12.05.2022 № 134 «Про результати службового розслідування за фактом смерті солдата ОСОБА_3 » та свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 від 05.05.2022, виданого Гощанським відділом державної РАЦС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), послужило причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_12 , - ЗАХВОРЮВАННЯ І ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ (т.1, а.с.5 (зворот), 6, 7, 115-116).
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині: визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо ненадання 16 Регіональній ВЛК усіх наявних документів для встановлення причинного зв`язку захворювання та смерті ОСОБА_3 ; зобов`язання військової частини НОМЕР_1 надати через ІНФОРМАЦІЯ_8 до 16 Регіональної ВЛК усі наявні документи для встановлення причинного зв`язку захворювання та смерті ОСОБА_3 ; зобов`язання 16 Регіональної ВЛК повторно розглянути на підставі наданих на виконання цього рішення суду військовою частиною НОМЕР_1 документів питання щодо встановлення причинного зв`язку захворювання та смерті ОСОБА_3 .
Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі – Закон № 2232-ХІІ).
Відповідно до статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1992 (далі – Закон № 2232-ХІІ), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Згідно із ст.17 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 № 1932-XII (далі – Закон № 1932-XII), захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі – також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.
За приписами Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі – Закон №3543-XII), громадяни України зобов`язані виконувати конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у період особливого стану.
Особливий період – період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (ст.1 Закону №1932-XII).
Порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України визначено Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі – Положення № 1153/2008).
Згідно з п .2 Положення № 1153/2008, громадяни проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Соціальні гарантії військовослужбовців та членів їх сімей в особливий період передбачає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі – Закон № 2011-XII).
Відповідно до ст. 3 Закону № 2011-XII, дія цього Закону поширюється також на членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.
Статтею 15 Закону № 2011-XII визначено порядок пенсійного забезпечення і допомоги, у тому числі і членам сімей військовослужбовців, які померли під час військової служби, а статтею 16 – передбачено одноразову грошову допомогу у разі, зокрема, загибелі (смерті), військовослужбовців.
Згідно з п. 4 ст .16-1 Закону №2011-XII, до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать діти.
Розмір одноразової грошової допомоги встановлено с т.16-2 Закону №2011-XII.
Механізм призначення і виплати зазначеної одноразової грошової допомоги визначає Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі – Порядок № 975).
Проаналізувавши статті 16 та 16-2 Закону №2011-XII, норми Порядку № 975, колегія суддів зауважує, що розмір одноразової грошової допомоги, яка підлягає виплаті членам сімей загиблих (померлих) осіб, залежить від причини та обставин загибелі (смерті) військовослужбовця.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що протиправна бездіяльність та дії відповідачів призвели до порушення майнових прав члена сім`ї померлого військовослужбовця – його неповнолітньої дитини, ОСОБА_2 .
Придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям визначає військово-лікарська експертиза (ст.70 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 № 2801-XII (далі - Закон № 2801-XII)).
Цією статтею  також передбачено, що військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при військових комісаріатах і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Порядок проведення військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України визначено Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (далі – Положення № 402, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно з п.1.1 гл.1 розд.І Положення № 402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Відповідно до п. 1.3 гл.1 розд.І Положення № 402, основним завданнями військово-лікарської експертизи є, серед іншого: визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.
Згідно із п.20.7 гл.20 розд.ІІ Положення № 402, постанови, які приймає ВЛК із встановлення причинного зв`язку захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва), наведені у главі 21 розділу II цього Положення.
Причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців визначають штатні ВЛК; у колишніх військовослужбовців інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні ВЛК цих військових формувань та оформлюють протоколом за формою, наведеною в додатку 19. У випадку відсутності підстав для зміни або визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв) у формулюваннях, передбачених пунктами 21.5, 21.6 цієї глави, протокол не складається, а заявнику надається письмове роз`яснення. (п.21.3 гл.21 розд.І Положення № 402).
Пунктом 21.9 гл.21 розд.ІІ Положення № 402 передбачено, що визначення причинного зв`язку захворювання (поранення, контузії, каліцтва, травми), що призвело до смерті військовослужбовця, колишнього військовослужбовця, проводиться штатними ВЛК.
Згідно з п.21.30 гл.20 розд.ІІ Положення № 402, постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), яке призвело до смерті військовослужбовця, і причину смерті приймається в одному з формулювань, вказаних у пунктах 21.4, 21.5 розділу II Положення.
За приписами п.21.5 розд.ІІ Положення № 402, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, зокрема:
ґ) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини», якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.
Постанова в такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті «а» цього пункту.
Зазначена постанова приймається також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період перебування в діючій армії.
д) «Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.
При цьому, пп. «а» п. 21.5 розд. ІІ Положення № 402 передбачає, що «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Відповідно до п.21.7 гл.21 розд.І Положення № 402, постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06.02.2001р. № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23.02.2001 за № 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва). На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється у 2 примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії вказаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (закладу охорони здоров`я Збройних Сил України).
Згідно із абз.3 п.21.8 гл.ІІ Положення № 402, прийняття ВЛК постанов про встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва) без наявності документів, передбачених пунктом 21.7 та абзацом першим пункту 21.8 цієї глави, забороняється.
Пунктом 21.25 глави ІІ Положення № 402 передбачено, що при вирішенні питання про причинний зв`язок поранення (контузії, травми, каліцтва) штатна ВЛК може брати до уваги такі документи про причини та обставини поранення: службову та медичну характеристики, витяг з книги обліку хворих в амбулаторії при первинному зверненні по медичну допомогу, матеріали службового розслідування, дізнання або досудового слідства, атестації, довідку військового (цивільного) лікувально-профілактичного закладу, історію хвороби або витяг з неї, свідоцтво про хворобу, запис лікаря військової частини, лікаря військового (цивільного) лікувально-профілактичного закладу у медичній книжці військовослужбовця про первинне звернення по медичну допомогу, довідку архівної установи. У воєнний час постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення приймається на підставі картки передового району, а також документів, указаних у цьому пункті.
Проаналізувавши наведені норми, колегія суддів зазначає, що для визначення причинного зв`язку захворювання, яке призвело до смерті військовослужбовця ОСОБА_3 , 16 Регіональній ВЛК належало встановити, чи виникло зазначене захворювання в період служби у військовій частині, що входить до складу діючої армії, або ж – виникло до цього та розвинулось у період проходження військової служби.
Із матеріалів справи слідує, що смерть солдата ОСОБА_3 , стрільця- помічника гранатометника 3 аеромобільного взводу 2 аеромобільної роти НОМЕР_5 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 настала на військовому полігоні, що розташований у АДРЕСА_2 , раптово. Причина смерті: кардіоміопатія, неуточнена.
16 Регіональна ВЛК в апеляційній скарзі не заперечує, що захворювання, яке призвело до смерті ОСОБА_3 , виникло у нього під час проходження військової служби, а не до призову на військову службу за мобілізацією.
Цей факт підтверджується також довідкою військово-лікарської комісії від 20.03.2022 № 48/10, згідно з якою ОСОБА_3 , 1982 р.н., визнаний здоровим та придатним до військової служби (т.1, а.с.17 (зворот)) та довідками КП «Рівненська обласна клінічна лікарня імені Юрія Семенюка» від 08.02.2023 № 235/01-08/23 і Гощанської багатопрофільної лікарні від 09.02.2023 № 199/01-11, які містять інформацію про відсутність звернень та фактів лікування ОСОБА_3 у цих лікувальних закладах (т.1, а.с.18).
Крім того, згідно з медичною характеристикою начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 , у період перебування під наглядом медичної служби з 28.04.2022 ОСОБА_3 мав загальний стан задовільний, звертався за медичною допомогою лише з приводу болю правої нижньої кінцівки при ходьбі (т.1, а.с.20 (зворот)).
Таким чином, обгрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що захворювання, яке призвело до смерті військовослужбовця ОСОБА_3 , виникло під час військової служби за мобілізацією у період з 22.03.2022 до 03.05.2022.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що термін «діюча армія» у чинному законодавстві України не є чітко визначеним. Проте, крім Положення № 402, застосовується також у Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII (далі – Закон № 3551-XII).
Відповідно до ст. 5 Закону № 3551-XII, учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час. Перелік підрозділів, що входили до складу діючої армії, та інших формувань визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про організаційні заходи щодо застосування Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 08.02.1994 № 63 (далі – Постанова № 63) Кабінет Міністрів України дозволив Міністерству оборони для визначення осіб, які можуть вважатися учасниками бойових дій, тимчасово застосовувати затверджені Генеральним штабом Збройних Сил колишнього Союзу РСР переліки підрозділів, частин, з`єднань, об`єднань та органів управління, що входили до складу діючої армії у роки Великої Вітчизняної війни 1941-1945 років, а також затвердив перелік держав, яким надавалася допомога за участю військовослужбовців Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки та осі рядового, начальницького складу і військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ, військовослужбовців Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, інших військових формувань, осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, і періодів бойових дій на їх території.
Колегія суддів звертає увагу, що зазначеною постановою визначено перелік підрозділів частин, з`єднань, об`єднань та органів управління, що входили до складу діючої армії СРСР та України у період з 1964 року до 2008 року.
Жодних змін до Постанови № 63 з моменту введення в Україні Указом Президента України від 24.02.2024 № 64/2022 воєнного стану не вносилось.
З огляду на дату прийняття Постанови № 63 та невнесення  до неї змін з 24.02.2024, посилання скаржників на відсутність у затвердженому переліку підрозділів частин, з`єднань, об`єднань та органів управління Збройних Сил України є безпідставними.
Із матеріалів справи слідує, що листом від 01.08.2022 № 01/3/2012 (т.1, а.с.117) ІНФОРМАЦІЯ_8 надіслав до 16 ВЛК для встановлення причинного зв`язку настання смерті солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , копії таких документів:
1.                    Повідомлення про смерть (вих.ВЧА4350 №321 від 03.05.2022) (т.1, а.с.120).
2.                    Сповіщення сім`ї (близьких родичів) померлого (вих.01/3/1180 від 04.05.2022)   (т.1, а.с.121).
3.                    Свідоцтва про смерть ОСОБА_3 (т.1, а.с.122).
4.                    Лікарського свідоцтва про смерть № 1736 від 04.05.2022 (т.1, а.с.123).
5.                    Довідки ВЛК, яка видана при призові на військову службу під час мобілізації (вих.№48/10 від 20.03.2022) (т.1, а.с.124).
6.                    Картки обстеження та медичного огляду при призові на військову службу під час мобілізації (вих.№48/10 від 20.03.2022) (т.1, а.с.125).
7.                    Витягу з наказу командира НОМЕР_6 окремої аеромобільної бригади десантно-штурмових військ ЗСУ від 19.06.2022 № 18-РС (т.1, а.с.126).
8.                    Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 48 від 21.05.2022 про виключення зі списків особового складу в/ч (т.1, а.с.127).
9.                    Витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) про результати службового розслідування за фактом смерті солдата ОСОБА_3 від 12.05.2022 № 134 (т.1, а.с.128).
10.                    Відповіді на запит щодо висновку експерта судово-токсикологічної експертизи крові ОСОБА_3 (т. 1, а.с.129).
11.                    Тимчасового посвідчення взамін військового квитка ОСОБА_3 (т.1, а.с.130).
12.                    Обліково-послужної картки солдата ОСОБА_3 (т. 1, а.с.131).
13.                    Свідоцтва про народження ОСОБА_3 (т.1, а.с.132).
В апеляційній скарзі військова частина НОМЕР_1 вказує на те, що ОСОБА_3 не перебував районах ведення бойових дій, не брав безпосередню участь у бойових діях, та не вчиняв дій, що забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.
Поряд з цим, як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 вибував у період з 13.04.2022 до 23.04.2022 у військову частину НОМЕР_2 для виконання бойового завдання, що підтверджується витягами з наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 13.04.2022 № 10 та від 24.04.2022 № 21 (т.1, а.с.7 (зворот) - 8).
Підставами для видання зазначених наказів вказані: бойове розпорядження ДШВ № 117/1/2/48 від 12.04.2022, рапорт майора ОСОБА_4 (вх.№ 101 від 13.04.2022) та рапорт майора ОСОБА_4 від 24.04.2022.
Згідно з  п. 4 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 (далі – Порядок №4 13), витяги з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень (журналів бойових дій, оперативних завдань), які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів, є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.
Отже, накази командира військової частини НОМЕР_1 від 13.04.2022 № 10 та від 24.04.2022 № 2, а також бойове розпорядження ДШВ № 117/1/2/48 від 12.04.2022 є документами, які можуть підтвердити безпосередню участь   ОСОБА_3 у бойових діях та повинні були бути надані 16  Регіональною ВЛК для встановлення причинного зв`язку хвороби, що призвела до смерті ОСОБА_3 .
До таких документів, в силу вимог Положення № 402, належить також акт про нещасний випадок від 03.05.2022 (т.1, а.с.13 (зворот) - 14) та матеріали службового розслідування.
Проте, зазначені документи на розгляд 16 Регіональної ВЛК військовою частиною НОМЕР_1 надані не були, що могло вплинути на рішення щодо встановлення причинного зв`язку хвороби, що призвела до смерті ОСОБА_3 .
Крім того, під час розгляду справи судом першої інстанції з листа ІНФОРМАЦІЯ_13 від 16.10.2023 № 117/ВихЗВГ/5782 було встановлено, що військовою частиною НОМЕР_1 було підготовлено та 08.10.2023 надіслано ОСОБА_2 довідку про безпосередню участь в бойових діях у складі військової частини НОМЕР_1 за вихідним № 3834 (т.1, а.с.87).
Зазначена довідка ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 11.01.2024 була витребувана у військової частини НОМЕР_1 , проте надана не була. Згідно з листом від 22.01.2024 № 449, військовою частиною НОМЕР_1 довідка за вих.№ 3834 про безпосередню участь в бойових діях ОСОБА_3 не видавалась та не надсилалась (т.1 – а.с.154 (зворот)).
Також ухвалами від 13.02.2024 та від 12.03.2024 у військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 суд першої інстанції витребовував копії бойового розпорядження ДШВ № 117/1/2/48 від 12.04.2022, рапорта майора ОСОБА_4 (вх.№101 від 13.04.2022), рапорта майора ОСОБА_4 від 24.04.2022, бойового наказу (бойового розпорядження), журналу бойових дій (вахтового журналу), журналу ведення оперативної обстановки або бойових донесень, рапортів командира підрозділу (групи) щодо ОСОБА_3 , стрільця - помічника гранатометника 3 аеромобільного взводу 2 аеромобільної роти НОМЕР_5 аеромобільного батальйону, за період з 13.04.2022 до 23.04.2022.
На виконання таких ухвал військова частина НОМЕР_2 листом від 26.02.2024 № 259 повідомила про те, що ОСОБА_3 у період з 13.04.2022 до 23.04.2022 у підпорядкуванні командира Військової частини НОМЕР_2 не перебував (не був направлений до військової частини НОМЕР_2 у відрядження, не був прикомандирований до Військової частини НОМЕР_2 та інше), бойових завдань, поставлених командиром Військової частини НОМЕР_2 не виконував, а лише знаходився на котловому утриманні Військової частини НОМЕР_2 . Відтак, у журналах ведення бойових дій (вахтових журналах), журналах ведення оперативної обстановки або бойових донесеннях, рапортах командирів підрозділів (груп) Військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_3 відсутній (т.2,а.с.64).
Вищевказане  підтверджується витягами з наказів командира військової частини НОМЕР_2 від 14.04.2022 № 101 та від 23.04.2022 № 111 (т.2, а.с.65-66).
Військова частина НОМЕР_1 на виконання вищевказаних ухвал листами від 23.02.2024 № 1232 та від 21.03.2024 № 6586 повідомила суд про те, що бойове розпорядження оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » № 117/1/2/48т ОКП-ЖИТОМИР 08.15 12.04.2022 було опубліковано в Журналі реєстрації вхідних та вихідних шифротелеграм органу шифрованого зв`язку військової частини НОМЕР_1 за № 21 від 12.04.2022. 23 травня вищезазначена шифротелеграма була поставлена на інвентарний облік за номером Інв.№4т згідно з 4 розділом комбінованого журналу органу шифрованого зв`язку військової частини НОМЕР_1 . Вхідна шифротелеграма Інв.№ 4т була знищена відповідно до акту про знищення секретних документів №2/2/71дск від 31.12.2023. Рапорт майора ОСОБА_4 (вх.№101 від 13.04.2022) та рапорт майора ОСОБА_4 від 24.04.2022 були знищені як такі, що не становлять цінності та підлягають знищенню у воєнний час, відповідно до акту вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду. Вказано, що військова частина НОМЕР_1 в період з 13.04.2022 по 23.04.2022 участі у бойових діях не брала, у зв`язку з чим бойовий наказ (бойове розпорядження), журнал бойових дій (вахтового журналу), журнал ведення оперативної обстановки або бойових донесень, рапорти командира підрозділу (групи) відсутні (т.2, а.с.15-16, 94-95).
Поряд з цим, доказів знищення бойового розпорядження оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » № 117/1/2/48т ОКП-ЖИТОМИР 08.15 12.04.2022 та рапортів майора ОСОБА_4 (вх.№101 від 13.04.2022), від 24.04.2022 військовою частиною НОМЕР_1 надано не було.
Враховуючи те, що ОСОБА_3 у військовій частині НОМЕР_2 (яка станом на 13.04.2022 перебувала у АДРЕСА_1 ) перебував лише на котловому утриманні, проте був відряджений військовою частиною НОМЕР_1 на підставі бойового розпорядження оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » №117/1/2/48т ОКП-ЖИТОМИР від 12.04.2022, можливість достеменно встановити факт участі померлого військовослужбовця у бойових діях у суду відсутня. Крім того, відсутня можливість встановити, яке саме бойове завдання останній виконував. При цьому, твердження військової частини НОМЕР_1 про те, що ОСОБА_3 участі у бойових діях не брав, теж є необґрунтованими з огляду на наявність зазначеного бойового розпорядження.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що саме військова частина НОМЕР_1 повинна володіти інформацією щодо бойового завдання ОСОБА_3 згідно з наказом від 13.04.2022 № 10.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про  протиправну бездіяльність військової частини НОМЕР_1  щодо ненадання 16 Регіональній ВЛК за посередництва ІНФОРМАЦІЯ_6 усіх наявних документів для встановлення причинного зв`язку захворювання та смерті ОСОБА_3 .
При цьому, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність протиправності дій та бездіяльності 16 Регіональної ВЛК, оскільки висновок про причинний зв`язок хвороби, що призвела до смерті ОСОБА_3 16 Регіональною ВЛК було зроблено на підставі наданих документів.
Суд апеляційної інстанції звертає на п.21.22 гл.ІІ Положення № 402, згідно з яким штатні ВЛК також проводять розшук додаткових документів та надають консультації з питань визначення причинного зв`язку захворювань (поранень) у колишніх військовослужбовців, проте зазначає, що ця норма не є імперативною. З огляду на конструкцію норми, ВЛК може додатково, поряд з військовими комісаріатами, розшукувати документи у разі необхідності.
Згідно з п.1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі – Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема, оформлюють документи для призначення та виплати Міноборони одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на збори чи для проходження служби у військовому резерві (п.9 Положення №154).
Судом першої інстанції вірно встановлено, що на виконання зазначеної норми ІНФОРМАЦІЯ_8 було оформлено та скеровано листом від 01.08.2022 № 01/3/2012 до 16 ВЛК пакет документів для встановлення причинного зв`язку настання смерті ОСОБА_3 (а.с.43).
Перед цим, 06.07.2022 ІНФОРМАЦІЯ_14 було направлено запит про надання висновку експерта з наявним результатом судово-токсикологічного дослідження крові на алкоголь за фактом смерті солдата ОСОБА_3 (т.1, а.с.42, 129).
Крім цього, ІНФОРМАЦІЯ_8 було взято до уваги формулювання наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 12.05.2022 №134, згідно з яким смерть солдата ОСОБА_3 пов`язана з виконанням обов`язків та проходженням військової служби.
Отже, під час розгляду справи судом першої інстанції  не встановлено протиправної бездіяльності Рівненського РТЦКСП.
Натомість, ІНФОРМАЦІЯ_8 у спірних правовідносинах діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом №2232-ХІІ та Положенням № 154.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо ненадання 16 Регіональній ВЛК усіх наявних документів для встановлення причинного зв`язку захворювання та смерті ОСОБА_3 , зобов`язавши військову частину НОМЕР_1 надати через ІНФОРМАЦІЯ_8 до 16 Регіональної ВЛК такі документи, а 16 Регіональну ВЛК – повторно розглянути на підставі наданих на виконання цього рішення суду документів питання щодо встановлення причинного зв`язку захворювання та смерті ОСОБА_3 .
Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Таким чином, доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги військової частини НОМЕР_1 та 16 Регіональної військово-лікарської комісії залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2024 року  у справі № 460/22792/23  – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	О. Б. Заверуха 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	В. В. Ніколін