У Х В А Л А
15 січня 2025 року
м. Київ
справа № 539/4249/23
провадження № 61-15990ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 18 вересня 2023 року про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги з постачання теплової енергії,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 листопада 2023 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернуто заявникові без розгляду. Роз`яснено ОСОБА_1 право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для повернення заяви.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, 11 січня 2024 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 27 березня 2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху. 
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 27 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 листопада 2023 року визнано неподаною та повернуто заявнику у зв`язку з неусуненням недоліків. Роз`яснено, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
12 липня 2024 року ОСОБА_1 направила засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 листопада 2023 року.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 листопада 2023 року повернуто заявнику, оскільки звертаючись повторно до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не усунула недоліки апеляційної скарги, які були перешкодою для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою у січні 2024 року.
25 листопада 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направила до Верховного Суду касаційну скаргу на судові рішення у справі №539/4249/23.
Ухвалою Верховного Суду від 04 грудня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме заявнику необхідно подати нову редакцію касаційної скарги, у якій уточнити рішення (ухвалу), які оскаржує та прохальну частину касаційної скарги, з урахуванням статті 409 ЦПК України, подати копію касаційної скарги для осіб, які беруть участь у справі або надати докази направлення та у разі необхідності сплатити судовий збір.
На виконання вимог вказаної ухвали, заявник надала уточнену касаційну скаргу в які зазначила, що оскаржує зокрема ухвалу Полтавського апеляційного суду 
від 01 жовтня 2024 року та просить суд касаційної інстанції скасувати вказане судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Крім цього, заявник просила поновити строк на касаційне оскарження ухвали Полтавського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року.
Згідно із статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, Полтавський апеляційний суд постановив оскаржувану ухвалу 01 жовтня 2024 року, забезпечено загальний доступ 09 жовтня 2024 року. 
Клопотання заявника підлягає задоволенню, оскільки копію повного тексту ухвали від 01 жовтня 2024 року заявник отримала 02 листопада 2024 року, що підтверджується копією конверту. Касаційну скаргу заявник направила до Верховного Суду засобами поштового зв`язку 25 листопада 2024 року, 
тобто протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного тексту судового рішення.
Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України 
(далі - ЦПК України) передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно із пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції необґрунтовано повернув апеляційну скаргу, оскільки на думку заявника її заява про скасування судового наказу відповідала вимогам статті 170 ЦПК України. 
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Керуючись статтями 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Полтавського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року.
Витребувати з Лубенського міськрайонного суду Полтавської областіматеріали справи № 539/4249/23 за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 18 вересня 2023 року про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги з постачання теплової енергії.
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                              В. М. Ігнатенко
                                                                                                       О. М. Ситнік
                                                                                                       І. М. Фаловська