ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

08 січня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/18656/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Лукманової О.М., Дурасової Ю.В.,     
  
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1    на  рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 в адміністративній справі №160/18656/24   (суддя Юрков  Е.О.) за позовом   ОСОБА_1   до  Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради “Львівська обласна лінічна психіатрична лікарня”  про  визнання протиправним та нечинним свідоцтво про хворобу,- 

в с т а н о в и В:

У липні 2024  року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради "Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня" з вимогами:
- визнати протиправним та нечинним свідоцтво про хворобу від 19.04.2024 року № 103 на підставі частини 5 статті 1 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав  апеляційну скаргу, в якій просить прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
          Апеляційна скарга обґрунтована тим,   що позивач не згоден з обставинами викладеними у свідоцтві про хворобу № 103 від 19.04.2024 року, а саме з тим, що не зазначено ту обставину, що позивач надав довідку про обставини травми № 3935 від 11.12.2023 року в якій вказується що останній приймав участь у бойових діях.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 проходив службу в Збройних Силах України за мобілізацією з 24.07.2023 року по 02.05.2024 року.
Відповідно до довідки командира військової частини НОМЕР_1 від 11.12.2023р. № 3935 солдат призваний під час мобілізації ОСОБА_2 10.11.2023 року одержав вибухову травму. Вогнепальне осколкове сліпе поранення м`яких тканин бокової поверхні грудної клітки. Вогнепальні осколкові сліпі поранення м`яких тканин лівого плеча. Вогнепальне осколкове сліпе поранення м`яких тканин лівої сідниці. За обставин при безпосередній участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконанні бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 , поблизу АДРЕСА_1 внаслідок скидання противником гранат з квадрокоптерів отримав поранення. Перебував в засобах індивідуального захисту (шолом, бронежилет). У стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не перебував.
У зв`язку з одержаним пораненням позивач був звільнений від виконання обов`язків військової служби та проходив лікування в військовій частині НОМЕР_2 з 10.11.2023 року по 11.11.2023 року.
З 11.11.2023 року по 28.11.2023 року лікувався у Комунальному некомерційному підприємстві “Міська лікарня № 7” Запорізької міської ради. 
По завершенню лікування  пройшов військово-лікарську комісію в Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради “Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня” яка видало свідоцтво про хворобу № 103 від 19.03.2024 року та продовження свідоцтва про хворобу № 103 від 19.03.2024 року.
Позивач не погодившись з обставинами викладеними в свідоцтві про хворобу № 103 від 19.03.2024 року звернувся за захистом порушених прав до суду.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Відповідно до  статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими  Конституцією  та законами України.
Згідно з ч.1  ст.1 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військову службу і військовий обов`язок»  захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом (частини 1, 2  ст. 2 цього Закону).
Відповідно до частини десятої  статті 2 Закону України «Про військову службу і військовий обов`язок»  та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи  наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402  затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (далі - Положення № 402).
Згідно із пунктами 1.1, 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
Згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Пунктом 2.2 глави 2 розділу І Положення № 402 визначено, що штатні ВЛК є військово-медичними установами. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.
Главою 21 розділу II Положення №402 врегульовано порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, травм, контузій, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України.
Пунктами 21.5 та 21.6 глави 21 розділу II Положення №402, визначений вичерпний перелік формулювань, в яких приймаються постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв.
Згідно пункту 21.5 глави 21 розділу II Положення №402, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:
д) "Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.
У такому самому формулюванні приймаються постанови при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні.
е) "Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в того, хто пройшов медичний огляд, до призову на військову службу, прийняття на військову службу за контрактом (у тому числі і захворювання, не діагностовані при призові (під час прийому на військову службу), але патогенетично їх розвиток почався до призову (до прийому на військову службу), і військова служба не вплинула на вже наявне захворювання і придатність до військової служби.
Як встановено судом та підтверджено матеріалами справи, 19.03.2023 ВЛК психіатричного профілю КНП ЛОР "Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня" провела медичний огляд ОСОБА_1 , результати якого оформлені свідоцтво про хворобу № 103 від 19.03.2024 року в якому зазначено діагноз та постанова ВЛК про причиннийм зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва: Шизотиповий розлад. Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби. Хронічний холецистит без порушення функції травлення. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. Зміцнілі рубці лівої половини грудної клітки, лівого плеча і правої сідниці після поранення (10.11.2023) без порушення функції. Згідно класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості, дані травми відноситься до легких (наказ МОЗ України №370 від 04.07.2007). Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. Зміцнілі рубці обох ліктьових ямок і шиї зліва після самого ушкодження без порушення функції (2006 рік). Згідно класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості, дані травми відносяться до легких (наказ МОЗ України №370 від 04.07.2007). Травма, НІ, не пов`язана з проходженням військової служби. Постанова ВЛК про придатність до військової служби, служби за військовою спеціальністю тощо. На підставі статті 16а графи ІІ Розділу хвороб. Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку. 
Позивач вважає протиправним свідоцтво про хворобу № 103 від 19.03.2024 року, покликаючись на те, що у свідоцтві не зазначено ту обставину, що він надав довідку про обставини травми № 3935 від 11.12.2023 року в якій вказується що останній приймав участь у бойових діях.
Основним критерієм для встановлення ВЛК причинного зв`язку захворювання, пов`язаного із проходженням військової служби є підтвердження військовослужбовцем факту виникнення захворювання в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.
Поряд з тим, в межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідженні медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.
Згідно з ч.5  ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України) при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
При вирішенні спору суд враховує висновки Верховного Суду у такій категорії справ.
Верховний Суд у постанові від 12 червня 2020 року у справі №810/5009/18 зазначив, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби.
Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
При прийнятті рішення суд враховує наведені позивачем підстави позову та виходить із того, що спірне рішення відповідача з процедурних питань не оскаржується.
Колегія суддів зазначає, що суд не може самостійно на власний розсуд надавати оцінку діагнозу позивача на предмет того, чи виникло таке захворювання внаслідок обстрілу під час проходження військової служби чи досягло свого розвитку у цей час.
Позивач не ставить під сумнів законність процедури прийняття відповідачем такого рішення.
Слід зазначити, що підпунктом 2.3.3 пункту 2.3 розділу І Положення №402 встановлено, що на Центральну військово-лікарську комісію покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України.
Згідно з підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 розділу І Положення №402 Центральна військово-лікарська комісія має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.
Положення № 402 не передбачає право особи, що проходила медичний огляд, оскаржувати постанови позаштатних ВЛК у судовому порядку.
У свою чергу, ВЛК регіону мають право скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК та направляти військових на контрольний медичний огляд, а також за їх рішенням може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.
В спірному випадку позивач не позбавлений права оскаржувати прийняте рішення до ВЛК вищого рішення.
Підстав вважати, що таке рішення ВЛК є протиправним чи за суттю, чи за процедурою його прийняття, під час судового розгляду не встановлено.
В ході розгляду даної справи судом не було встановлено допущених з боку відповідача порушень вимог чинного законодавства, які б стосувались саме процедури проведення медичного огляду та оформлення його результатів.
В спірному випадку суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги позивача висновки суду першої інстанції не спростовують.
Судом першої інстанції рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322,  325,  329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1    -залишити без задоволення.
Рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 р. - залишити без змін.
                    Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5  ст. 328 КАС України.
  
Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова