ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 січня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/23320/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області
на рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року (суддя Ільков Василь Васильович, повний текст рішення складено 24.10.2024) в адміністративній справі 
за позовом       ОСОБА_1     
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області             
про  визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :
                              
ОСОБА_1    звернулася до суду з позовом, в якому просить:   визнати протиправним та скасувати рішення № 046150015704 від 23 липня 2024 року Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати противоправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зарахуванні до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, періоду роботи з 21 лютого 2008 року по 06 серпня 2018 року (10 р. 03 м. 21 д.); зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, період роботи з 21 лютого 2008 року по 06 серпня 2018 року (10 р. 03 м. 21 д.) - з 25 червня 2024 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, призначити та виплачувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 на підставі пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» - з 25 червня 2024 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення № 046150015704 від 23 липня 2024 року Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 1 період її роботи з 21 лютого 2008 року по 06 серпня 2018 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII, з урахуванням Рішення Конституційного суду України № 1-5/2018 (746/15) від 23 січня 2020 року № 1-р/2020,     починаючи з 25.06.2024. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне  управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішенням, яким у задоволенні позову відмовити повністю. 
Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що суд не взяв до уваги, що відповідно до Закону № 1058, позивач не має права на призначення пенсії відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки не досягла пенсійного віку. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків. 
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1    15.07.2024 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області  з заявою про призначення пільгової пенсії за віком.
Заява в порядку перерозподілу була передана до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, яким, за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 , прийнято рішення від 23.07.2024 № 046150015704 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з недосягненням пенсійного віку, встановленого законодавством. 
Крім того, згідно з названим рішенням, до загального страхового стажу не враховано період догляду за дитиною, 2003 р.н., з 01.01.2004 до 09.07.2006, оскільки відсутні дані в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Для зарахування догляду за дитиною з 01.01.2004 до 31.12.2004, необхідно надати довідку з Управління соціального захисту населення про період догляду за дитиною до 3 років. До уваги не взята пільгова довідки від 06.08.2019 № 373-19ГОК, видана Метінвест, оскільки не відповідає додатку № 5 ГЖМ № 637 від 12.08.1993 - відсутній підпис начальника відділу кадрів. Аналіз документів, наданих 15.07.2024 ОСОБА_1 для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, показує, що пільговий стаж роботи за Списком № 1 умовно складає 10 років 03 місяці 02 дні (врахований згідно з даними, зазначених в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування). Загальний стаж роботи становить 16 років 09 днів, з урахуванням додаткових років по СП № 1 - 26 років 24 місяці.
Вважаючи протиправним назване рішення в частині відмови в призначенні пенсії та не зарахування періоду роботи до пільгового стажу, ОСОБА_1    звернулася до суду з даним позовом. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає, що в жовтні 2017 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VIII, яким доповнено Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV розділом XIV-1, який містить, зокрема, пункт 1 частини 2 статті 114 такого змісту: «На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, – після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах».
За приписами статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII, право на пенсію за віком мають чоловіки – після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки – після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Натомість, згідно з пунктом «а» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний  робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, – за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки – після досягнення 50 років і при  стажі  роботи  не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;
жінки – після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 45 років до 50 років.
Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).
Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники,  зайняті  повний  робочий  день  на  підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, – за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом  Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки – після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку з чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.
Отже, на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ, з урахуванням Рішення КСУ № 1-р/2020, встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом  Міністрів України, для жінок після досягнення 45 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ). 
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV – з іншого, в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 45 років, тоді як другий – у 50 років.
Тобто вищенаведені закони явно суперечать один одному, а тому правове регулювання спірного питання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує належний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.
Вказаного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 листопада 2021 року під час розгляду зразкової адміністративної справи № 360/3611/20.
При визначенні достатності у позивача трудового стажу для призначення пільгової пенсії при досягненні 45 років, суд апеляційної інстанції встановив, що пенсійним органом в оскаржуваному рішенні обраховано та підтверджено, що остання має загальний стаж роботи 16 років 09 днів, з урахуванням додаткових років по СП № 1 - 26 років 24 місяці, умовний пільговий стаж за списком № 1 - 10 років 03 місяці 02 дні, що є достатнім відповідно до приписів пункту «а» статті 13 Закону № 1788-XII.
З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що відмова УПФУ в Полтавській області в призначенні пенсії ОСОБА_1 , яка на час звернення з заявою про призначення пенсії досягла 45 років, є протиправною. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та висновкам суду першої інстанції в частині включення до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 1 періоду її роботи з 21 лютого 2008 року по 06 серпня 2018 року, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно зі статтею 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, а відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - основним документом, що підтверджує стаж роботи.
Відповідно до підпункту 1 пункту 2.1, пункту 2.4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління ПФУ від 25 листопада 2005 року № 22, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. До заяви про призначення пенсії за вислугу років, крім документів, передбачених підпунктами 1-4 пункту 2.1 цього розділу, надаються також документи, що підтверджують стаж роботи, який дає право на призначення такого виду пенсії.
Пунктом 20 Порядку № 637 встановлено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, в яких має бути зазначені періоди, що зараховуються до спеціального трудового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, що зараховується до спеціального трудового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, на підставі яких видана довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Записами трудової книжки ОСОБА_1 підтверджується, що остання 21.02.2008 прийнята на роботу машиністом конвеєром з подачі сухої сировини на конвеєр дільниці дробильно-сортувальної фабрики кар`єра «Північний», з випробувальним строком (розпорядження 30-к від 21.02.2008). Відповідно до запису № 3, трудової книжки ОСОБА_1 , за результатом атестації робочих місць підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку № 1 машиніста- конвеєра (розпорядження №  78 від 22.11.2005, п. 327 від 08.09.2010); з 04.05.2012 переведена сепараторник дільниці дробильно-сортувальної фабрики кар`єра «Північний» (розпорядження № 48-к від 09.05.2012); з 07.08.2018 переведена фахівцем 1 категорії Гірничо-збагачувального комплексу «Укрмеханобр» (розпорядження № 82- к від 07.08.2018).
Відповідно до Довідки № 373-19ГОК від 06.08.2019 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, позивач працює повний робочий день  в СТРУКТУРНОМУ ПІДРОЗДІЛІ ПРАТ «МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА» ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМПЛЕКС «УКРМЕХАНОБР». З 21.02.2008 по 03.05.2012 виконувала роботи на дільницях дроблення, сортування та збагачення руди чорних металів (залізної руди), що містить у пилу 2 і більше відсотків кристалічного (вільного) двооксиду кремнію за професією - машиніст конвеєра з подачі сухої сировини на конвеєр дільниці дробильно-сортувальної фабрики кар`єра «Північний», що передбачено Списком 1 розділ II позиція 2а-3а. Код КП 8112, підстава Постанова Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36. З 04.05.2012 по 02.08.2016 виконувала роботи на дільницях дроблення, сортування та збагачення руди чорних металів (залізної руди), що містить у пилу 2 і більше відсотків кристалічного (вільного) двооксиду кремнію за професією - сепараторник дільниці дробильно-сортувальної фабрики кар`єра «Північний», що передбачено Списком 1 розділ II позиція 2а -3а Код КП 8112, підстава - Постанова Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36. З 03.08.2016 по 06.08.2018 виконувала роботи на дільницях дроблення, сортування та збагачення руди чорних металів (залізної руди), що містить у пилу 2 і більше відсотків кристалічного (вільного) двооксиду кремнію за професією -сепараторник дільниці дробильно- сортувальної фабрики кар`єра «Північний», що передбачено Списком 1 розділ II. Код КП 8112, підстава - Постанова Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461.
При цьому суд звертає увагу, що відповідно до Списку № 1, розділу ІІ ПІДГОТОВКА РУД, ЗБАГАЧЕННЯ, ОКУСКУВАННЯ (АЛГОМЕРАЦІЯ, БРИКЕТУВАННЯ, ОГРУДКУВАННЯ), ВИПАЛЮВАННЯ РУД І НЕРУДНИХ КОПАЛИН, позиції 2а-3а, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 передбачено посаду машинівсти конвеєрів, сепараторники (на сухому помелі). 
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що записи в трудовій книжці містять інформацію, що в спірному періоді позивач працювала на посадах які мають пільговий характер робіт.
Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу (Форма ОК-5), позивач у період з лютого 2008 по серпень 2018 перебував у трудових відносинах з Структурним підрозділом ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» Гірничо-збагачувальний комплекс «Укрмеханобр», що повністю відповідає записам у трудовій книжці, та отримувала заробітну плату за повний місяць роботи.
Надана позивачем довідка № 373-19ГОК від 06.08.2019 лише додатково підтверджує  записи трудової книжки та містить додаткову інформацію щодо повного робочого дня. 
Колегія суддів наголошує, що спірне рішення пенсійного органу не відповідає  законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії, адже посилання пенсійного органу, що пільговий стаж роботи за Списком № 1 умовно складає 10 років 03 місяці 02 дні (врахований згідно з даними зазначених в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування), не дає можливості встановити чи зарахований такий пільговий стаж позивачу чи ні, а відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 1 період її роботи з 21 лютого 2008 року по 06 серпня 2018 року.
Доводи апеляційної скарги такий висновок не спростовують.
Рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.  

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, –

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишити без задоволення. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року в адміністративній справі № 160/23320/24 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з 23 січня 2025 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.
Повна постанова складена 23 січня 2025 року. 
   
Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров