Справа № 127/31067/24
Провадження № 22-ц/801/365/2025
Категорія: 39
Головуючий у суді 1-ї інстанції Медяна Ю. В.
Доповідач:Стадник І. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
Іменем України

28 січня 2025 року	  	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:
головуючого, судді-доповідача Стадника І.М.,
суддів: Матківської М.В., Сопруна В.В.
з участю секретаря судового засідання Кахно О.А.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2
апеляційну скаргу представника відповідача Акціонерного товариства «Таскомбанк» адвоката Романів Антона Анатолійовича
на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 грудня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Медяної Ю.В., повний текст якого складено 13 грудня 2024 року
у справі №127/31067/24
за позовом  ОСОБА_1 (позивач)
до Публічного акціонерного товариства «Таскомбанк» (відповідач)
за участі приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни, приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича (треті особи)
про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
встановив:
Короткий зміст позовних вимог
У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в міський суд з позовом ПАТ «Таскомбанк», із залученням третіх осіб: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., приватного виконавця Турського О.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи вимоги тим, що 19.11.2018 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 3022 про звернення стягнення на рухоме майно - автомобіль: марка Fiat, модель – Nuovo Doblo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить боржнику ОСОБА_1 та переданий в заставу ПАТ «ВТБ Банк». 
На виконання вказаного виконавчого напису 28.05.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. відкрито виконавче провадження № 59224538.
Вказаний вище виконавчий напис позивач вважає незаконним, оскільки заборгованість позивача не є безспірною, а тому просив визнати його таким, що не підлягає виконанню.
Рішення суду першої інстанції
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10 грудня 2024 року позов задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 19.11.2018 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за № 3022, про звернення стягнення на рухоме майно: автомобіль: марка Fiat, модель – Nuovo Doblo, тип – пасажирський-В, 2013 року випуску, колір – сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який належить боржнику ОСОБА_1 , та який на підставі договору застави №R52150386992B-Z1, посвідченого 01.03.2013 Беспалюк Л.С., приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу, та зареєстрованого в реєстрі за № 141, переданий в заставу Публічному акціонерному товариству «ВТБ Банк». 
Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Таскомбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погоджуючись із судовим рішенням, 26 грудня 2024 року представник відповідач АТ «Таскомбанк» - адвокат Романів А.А. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість судового рішення та неповне встановлення судом усіх обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм процесуального права, просить скасувати його та ухвалити нове про відмову в задоволенні вимог.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що позивач не довів, а суд не дослідив обставини справи, які б підтверджували факт неможливості звернення із позовом впродовж передбаченого статтею 256 ЦК України строку позовної давності. 
Вважає, що ОСОБА_1 пропустив строк позовної давності, який сплив 01.06.2022 року, і поновлення якого позивач не просив. При цьому суд першої інстанції помилково вважав, що такий строк не пропущено у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану.
При цьому скаржник посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 року у справі № 990/115/22, де суд зауважив, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.
Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи
Відзиви на апеляційну скаргу суду учасниками справи не подані, проте їх відсутність не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції – частина 3 статті 360 ЦПК України.
Провадження у справі в суді апеляційної інстанції
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 27 грудня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою суду від 10 січня 2025 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду. 
В судовому засіданні представник відповідача - адвокат Романів А.А. вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах, викладених у ній, і просив задовольнити. 
Представник позивача – адвокат Жовмір О.В. проти вимог апеляційної скарги заперечував, просить залишити в силі рішення суду першої інстанції як законне і обґрунтоване. 
Треті особи приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. та приватний виконавець Турський О.В. в судове засідання не з`явились, проте від останнього надійшла заява про підтримання апеляційної скарги.
Встановлені судом першої інстанції обставини
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.11.2019 у справі № 127/13953/19 стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором №R52150386992B від 01.03.2013 р. у сумі 69 482, 72 грн., що складає суму простроченої заборгованості з тіла кредиту 69 482,72 грн. та у відшкодування витрат із сплати судового збору 1 043,33 грн. 
Постановою Вінницького апеляційного суду від 03.03.2020 вказане рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні відсотків за кредитним договором № R52150386992B від 01.03.2013 у сумі 27 883, 99 гривень та в частині розподілу судових витрат скасовано, ухвалено нове рішення в цій частині. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором № R52150386992B від 01.03.2013 в сумі 97 366,71 гривень, з яких 69 482,72 гривень - сума простроченої заборгованості з тіла кредиту; 27 883, 99 гривень заборгованість за простроченими відсотками за кредитним договором, та 1 460,50 гривень у відшкодування витрат із сплати судового збору до суду першої інстанції та 825,56 гривень у відшкодування витрат із сплати судового збору до суду апеляційної інстанції. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. 
Цією постановою апеляційний суд встановив, що 01.03.2013 між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № R52150386992В, умовами якого ОСОБА_1 було надано кредитні кошти у розмірі 113 520,00 грн із строком користування до 01.03.2020. У забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між Банком та ОСОБА_1 було укладено договір застави рухомого майна № R52150386992B-Z1 від 01.03.2013, згідно з яким ОСОБА_1 передав в заставу ПАТ «ВТБ Банк» автомобіль марки FIAT, модель NUOVO DOBLO, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 . Також у постанові зазначено, що ОСОБА_1 вчиняв дії щодо виконання зобов`язання, що підтверджується його листом на адресу ПАТ "ВТБ Банк" від 31.05.2017 з проханням повідомити його про причини неприйняття від нього платежів за кредитним договором. Цей лист було вручено представнику ПАТ "ВТБ Банк". Відповіді на даний лист ОСОБА_1 не одержав.
Крім того, суд дійшов висновку, що за доведеності вжиття відповідачем заходів щодо належного виконання зобов`язання, непогашення кредитної заборгованості сталося не з вини останнього, а тому пеня в сумі 69 440,72 грн, яка є заходом цивільно-правової відповідальності за порушення боржником зобов`язання, не підлягає стягненню з відповідача. 
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Судом першої інстанції також встановлено, що кредитний договір № R52150386992B від 01.03.2013 не був посвідчений нотаріально.
19.11.2018 приватним Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3022 про звернення стягнення на рухоме майно: автомобіль: марка Fiat, модель – Nuovo Doblo, тип – пасажирський-В, 2013 року випуску, колір – сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який належить боржнику ОСОБА_1 , та який на підставі договору застави №R52150386992B-Z1, посвідченого 01.03.2013 Беспалюк Л.С., приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу, та зареєстрованого в реєстрі за №141, переданий в заставу Публічному акціонерному товариству «ВТБ Банк», право вимоги відступлене ПАТ «Таскомбанк» на підставі договору про відступлення права вимоги за договором застави №270317з, посвідченого 27.03.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В., та зареєстрованого в реєстрі за №688. За рахунок коштів, отриманих від реалізації вищевказаного рухомого майна запропоновано задовольнити вимоги ПАТ «Таскомбанк» за період з 27.03.2017 по 25.10.2018 включно, у розмірі: заборгованість за кредитом - 69 482,72 грн.; заборгованість по процентах - 27 883, 99 грн.; нарахована пеня за період з 30.10.2017 по 30.10.2018 - 69 440,72 грн.; плата за вчинення виконавчого напису – 3 500 грн., на загальну суму 170 307,43 грн. 
28.05.2024 приватним виконавцем Турським О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59224538 з виконання вказаного вище виконавчого напису. 
Позиція апеляційного суд у
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.  Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.
Задовольняючи вимоги позивача суд виходив з того, що сума заборгованості зазначена у виконавчому написі не є безспірною, крім того порушено порядок повідомлення заставодавця про вимогу про усунення порушення.
При цьому, з урахуванням Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (зі змінами) та Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 року, суд вважав відсутніми підстави для застосування позовної давності.
На думку суду оскільки з 02.04.2020 року набрав чинності Закон, згідно з яким в Україні запроваджений з 12.03.2020 року загальнодержавний карантин, який тривав до 30.06.2023 року, а з 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який діє на усій території України, то строк позовної давності у даній справі позивачем не пропущено.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали цивільної справи, дійшла таких висновків.
В апеляційній скарзі не заперечується висновок суду першої інстанції про порушення прав позивача виданням оспорюваного виконавчого напису, а тому у відповідній частині рішення суду першої інстанції не переглядається. 
Разом з тим, відповідач наполягає на тому, що до вимоги позивача належало застосувати строк позовної давності і відмовити в позову в зв`язку з цим. 
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної про необхідність застосування до вимог позивача позовної давності і відмову в задоволенні позовних вимог в зв`язку з цим. 
Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
Частиною першою статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
В частині четвертій статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.
Як встановлено у справі та не заперечується сторонами, постанову про відкриття виконавчого провадження № 59224538 від 28.05.2019 з виконання виконавчого напису ОСОБА_1 отримав 31.05.2019, а відтак строк позовної давності мав би сплинути 01.06.2022, тобто через три роки з моменту, коли ОСОБА_1 стало відомо про існування вказаного виконавчого напису.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX) було визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного Кодексу України та строки, визначені Господарським кодексом України, а саме статтями 232, 269, 322, 324 продовжуються на строк дії такого карантину.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» скасовано з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Воєнний стан неодноразово було продовжено та діє по даний час.
30 січня 2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини»(далі - Закон № 3450-IX).
Так, відповідно до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану».
У чинній до цього редакції ЦК України від 15 березня 2022 року відповідний пункт 19 передбачав, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного кодексу, продовжуються на строк його дії.
Доводи відповідача про застосування правових висновків Великою Палатою Верховного Суду у постанові 10 листопада 2022 року №990/115/22, на які він посилається в апеляційній скарзі, є безпідставними, оскільки такі стосуються процесуальних строків в адміністративних справах, а в даній справі йдеться про строк, визначений матеріальним законом, - строк позовної давності.
За вказаних підстав порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, апеляційний суд не встановив.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.
Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Щодо судових витрат
По справі відсутні підстави для перерозподілу чи відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.
На підставі викладеного та керуючись статтями 367, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -
постановив:
Апеляційну скаргу представника відповідача Акціонерного товариства «Таскомбанк» адвоката Романів Антона Анатолійовича залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 грудня 2024 року, - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.
Головуючий                                                                        І.М. Стадник 

Судді                                                                                М.В. Матківська

                                                                               В.В. Сопрун