ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 січня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 340/7707/24	

 Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
 головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
 суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.12.2024 року в адміністративній справі №340/7707/24 (суддя Притула К.М.) за позовом ОСОБА_1 до  Національного агентства з питань запобігання корупції   про визнання протиправними дії та скасування повідомлення,- 

                                                 В С Т А Н О В И В:      

ОСОБА_1   звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії та скасувати повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції, яким ОСОБА_1 інкриміновано неподання щорічної декларації за 2022 рік.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.12.2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом   ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправними дії та скасування повідомлення.
Підставою для відмови у відкритті провадження зазначено, що оскаржуване направлення Національним агентством повідомлення про факт неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування не є дією суб`єкта владних повноважень, яка утворює відповідні правовідносини та спричиняє юридичні наслідки у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення, а тому в спірному випадку такий позов не належить розгляду за правилами адміністративного судочинства відповідно до п. 1  ч.1 ст. 170 КАС України. 
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на те, що в спірному повідомленні відповідача є вимога щодо подання декларації протягом 10 днів з моменту отримання такого повідомлення, що створює для відповідача відповідні обов`язки. При цьому повідомлення відповідача ставить під сумнів правомірність дій позивача щодо подачі декларації, що в свою чергу є порушенням право останнього, оскільки декларація має бути подана після завершення воєнного стану або звільнення з військової служби. В даному випадку ухвала суду першої інстанції порушує право позивача на доступ до правосуддя.  
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив залишити апеляційну  скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін. В обґрунтування відзиву зазначено, що поданий позивачем позов не стосується вирішення публічно-правового спору, оскільки 
спірне повідомлення не створює для позивача жодних юридичних наслідків, що узгоджується з правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 02.02.2023 року у справі №260/3380/21. 
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що 22.08.2024 року Національне агентство з питань запобігання корупції  направило в порядку ч.2 ст.51-2 Закону України «Про запобігання корупції» на адресу позивача повідомлення про факт неподання ним декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в якому зазначило про необхідність протягом 10 днів з дня отримання цього повідомлення подати відповідну декларацію в порядку визначеному ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції». 
Незгода позивача з вказаним повідомленням і стало підставою для звернення з цим позовом до суду. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне. 
Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:   1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Пунктом 9 частини п`ятої статті 160 КАС України  встановлено, що у позовній заяві у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень зазначається обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.
Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на справедливе вирішення судом спорів з метою захисту саме порушених прав  / законних інтересів  осіб у сфері публічно-правових відносин. Саме по собі порушення вимог закону дією / рішенням суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх протиправними / скасування судом, оскільки обов`язковою умовою для цього є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цим рішенням чи дією з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов. Відсутність у позивача прав чи обов`язків у зв`язку із вчиненням оскаржуваних дій не породжує для останнього і права на захист, тобто права на звернення з адміністративним позовом.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
В спірному випадку колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що оскаржуване позивачем повідомлення відповідача не є рішенням суб`єкта владних повноважень та не впливає на права та обов`язки позивача. 
Так, частиною першою  статті 51-1 Закону № 1700-VII  встановлено, що  Національне агентство з питань запобігання корупції   проводить щодо декларацій, поданих суб`єктами декларування, такі види контролю: 1) щодо своєчасності подання; 2) щодо правильності та повноти заповнення;    3) логічний та арифметичний контроль.
Частиною другою    статті  51-2 Закону № 1700-VII  передбачено, що якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування не подав декларацію, Національне агентство з питань запобігання корупції письмово повідомляє такого суб`єкта про факт неподання декларації, і суб`єкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою  статті 45 цього Закону. Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права про факт неподання декларації відповідним суб`єктом декларування.
З огляду на вищенаведене, направлене відповідачем позивачу повідомлення має виключно інформаційний характер, не є документом, який містить норми права, не може створювати нових правових норм, доповнювати чи змінювати чинне законодавство та не є остаточним документом, що зобов`язує позивача до вчинення будь-яких дій, а відтак не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 19 КАС України.
Обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер. Інформація з приводу    необхідності подання декларації та порядку її подання, викладена у повідомленні, не породжує обов`язкових юридичних наслідків.
Оскільки направлене позивачу повідомлення носить виключно інформаційний характер, з його урахуванням у подальшому можуть бути прийняті    відповідні рішення уповноваженими органами, то його оцінка, як і оцінка дій службових осіб уповноваженого органу щодо його складання, може бути надана належним судом під час вирішення спору щодо оскарження рішення, прийнятого з його урахуванням.
За таких обставин поданий позивачем позов не стосується вирішення публічно-правового спору.
Аналогічні висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 02.02.2023 року у справі №260/3380/21, які враховані судом апеляційної інстанції під час розгляду цієї справи. 
З цих підстав, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, як того вимагає  ст.242 КАС України, у зв`язку з чим підстав для її скасування не існує.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.  316,  321,  325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.12.2024 року в адміністративній справі №340/7707/24 без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку, в строки, встановлені  ст.329 КАС України.

           Повне судове рішення складено 30.01.2025
  
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк