П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

16 січня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/15839/24	

Перша інстанція: суддя Токмілова Л.М.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого   судді - Вербицької Н.В.,
                                           суддів – Джабурії О.В.,
- Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

                                                  В С Т А Н О В И Л А :

23 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив:
- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 від 06.02.2024 року № 155250026028 та рішення   про відмову у призначенні пенсії від 23.02.2024 року № 155250026028 прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 з 30 січня 2024 року пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п.2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу роботи за Списком № 2 роботи з 01.10.1996 по 03.03.2012 та з 22.03.2022 по 30.01.2024 року в ТОВ «Науково - дослідний інститут «Шторм».
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 30.01.2024 року та 15.02.2024 року він звертався з заявами про призначення пенсії за віком за Списком № 2. Проте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області 06.02.2024 року за № 155250026028 прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 у зв`язку із тим, що стаж роботи на пільгових умовах у позивача за Списком №2 відсутній. Крім того, рішенням  Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 23.02.2024 № 155250026028 відмовлено у призначенні пенсії, при цьому відмова ґрунтувалась на тому, що страховий стаж роботи особи становить 38 років 11 місяців 4 дні, а пільговий відсутній. Позивач зазначає, що має достатній пільговий стаж для призначення пенсії за Списком № 2, а відмови пенсійного органу є необґрунтованими.
Відповідачі заперечували проти задоволення позову, зазначаючи, що право на пенсію за віком на пільгових умовах, серед іншого, залежить від того, чи працівник, який заявляє право на таку пенсію, обіймав посаду на виробництві чи виконував роботу, пов`язану із шкідливими і важкими умовами праці, яка точно відповідає виробництву, роботі, професії, посаді і показникам шкідливих і особливо важких умов праці Списку №2. Так, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , та наданих документів до пільгового стажу за Списком №2 не зараховано періоди роботи з 01.10.1996 по 03.03.2012, з 22.03.2022 по 18.09.2023 згідно із довідкою пільгового характеру від 14.12.2023 №169, оскільки встановлено розбіжність даних в пільговій довідці №169 з первинними документами за періоди роботи.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 від 06.02.2024 № 155250026028 та рішення   про відмову у призначенні   пенсії від 23.02.2024 № 155250026028 прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецького області розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 30.01.2024 року, зарахувавши до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії у відповідності до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи (стаж роботи за Списком № 2) з 01.10.1996 по 03.03.2012 та з 22.03.2022 по 30.01.2024 в ТОВ «Науково - дослідний інститут «Шторм», з урахуванням висновків суду.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, ГУ ПФУ в Донецькій області звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що у зв`язку з тим, що у трудовій книжці позивача не зазначені відомості про умови праці, а саме про зайнятість в шкідливих та важких умовах праці повний робочий день, тому для підтвердження спеціального трудового стажу необхідна уточнювальна довідка підприємства. За результатами проведення зустрічної перевірки (акт від 17.01.2024 № 1500- 1002-1/485) встановлено розбіжність даних в пільговій довідці № 169 від 14.12.2023 з первинними документами за періоди роботи позивача, а саме в довідці не зазначені по періодам посади і не вірні посилання за постановами Кабінету Міністрів України. Також відсутні підтверджені накази про результати атестації робочих місць електрогазозварника, маляра відповідно переведенням по цехах. Оновлена пільгова довідка за формою Додатку 5 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, заявником не надавалась станом на дату звернення із заявою від 30.01.2024.
Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, у зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційних скарг, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів зазначає наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 30.01.2024 звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, яка за принципом екстериторіальності розглянута ГУ ПФУ в Донецькій області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області від 06.02.2024 за №155250026028 прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 у зв`язку з тим, що за результатами проведення перевірки встановлено розбіжність даних в довідці № 169 від 14.12.2023. 
Після отримання виправленої довідки 15.02.2024 позивач звернувся повторно із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, однак рішенням від 23.02.2024 за №155250026028 Головним управлінням Пенсійного фонду у Київській області відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки позивач не набув необхідного пільгового стажу у відповідності до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058.
Вказано, що необхідний страховий стаж, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону, №1058 (Список № 2) становить 30 років.
Необхідний пільговий стаж на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058, становить 12 років 06 місяців.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим — двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону. Пенсійний орган зазначив, що страховий стаж позивача становить 38 років 11 місяців 04 дні, а пільговий стаж - відсутній.
До пільгового стажу не зараховано період за доданими довідками № 120/37-12, 120/37/11 від 14.02.2024.
Враховуючи вищезазначене, Головним управлінням Пенсійного Фонду України у Київській області прийнято рішення № 155250026028 від 23.02.2024 року про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058, оскільки позивач не набув необхідного пільгового стажу. 
Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 від 06.02.2024 № 155250026028 та рішення про відмову у призначенні пенсії від 23.02.2024 № 155250026028, прийнятого Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області протиправними та таким, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що записи трудової книжки позивача щодо спірних періодів роботи містять повну інформацію про роботу на пільгових умовах, також містять повні відомості про характер виконуваних позивачем робіт, також наявні записи щодо проведення атестації робочих місць, яким підтверджено право позивача на пенсію за списком № 2.
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
За приписами ст.9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі – Закон №1058-IV) відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ч.1 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. 
Згідно п.2 ч.2 ст.114 Закону № 1058, працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
За обставинами справи, позивач наголошує, що він досяг необхідного віку, та має достатній страховий та спеціальний стаж для призначення пенсії за п.2 ч.2 ст.114 Закону № 1058.
Щодо досягнення позивачем віку та наявності необхідного страхового стажу, для призначення пільгової пенсії, пенсійні органи не заперечують.
Натомість спірним питанням у межах даної справи є наявність у позивача  спеціального стажу для призначення пенсії за п.2 ч.2 ст.114 Закону № 1058.
Судова колегія наголошує, що призначення пенсії  за  віком на пільгових  умовах  є додатковою соціальною гарантією для осіб, які, зокрема виконували певні професійні функції на  роботах із шкідливими і важкими умовами праці.  
Особливість цього виду пенсій полягає  у  зменшенні пенсійного віку, тобто, чим більший ступінь важкості та шкідливості умов  праці,  тим нижчий вік виходу на пенсію, а також менші вимоги до  стажу,  необхідного для призначення пенсії, вищі розміри пенсій.
Згідно  із  положеннями статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового  стажу  для призначення пенсій  за  відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою  Кабінету Міністрів України  від  12.08.1993  №  637, основним документом, що підтверджує  стаж роботи  є трудова книжка.  За  відсутності трудової книжки або відповідних записів  у  ній трудовий  стаж  встановлюється на підставі  інших  документів, виданих за місцем
роботи,  служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до положень пунктів 3, 20 Порядку №637  за  відсутності трудової книжки, а також  у  тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди  роботи,  для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки  із  наказів, особові рахунки  і  відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори  і  угоди  з  відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди  роботи.
У  тих випадках, коли в трудовій книжці відсутня інформація, що визначає право на пенсії на пільгових  умовах  або  за  вислугу  років,  установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового  стажу  приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).  У  довідці має бути вказано: періоди  роботи,  що зараховуються до спеціального  стажу; професія  або  посада;  характер виконуваної  роботи;  розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період  роботи;  первинні документи  за  час виконання  роботи,  на підставі яких видана зазначена довідка.
Отже, зміст наведених норм права свідчить, що основним документом на підтвердження пільгового  стажу роботи  є трудова книжка, та  за  відсутності останньої або відповідних записів  у  ній трудовий  стаж  встановлюється на підставі  інших  документів, виданих  за  місцем  роботи,  служби, навчання, а також архівними установами. Такими документами, зокрема, є архівні та уточнюючі довідки, виписки  із  наказів, особові рахунки  і  відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори  і  угоди  з  відмітками про їх виконання, тощо. Уточнюючі довідки мають подаватися  у  разі, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових  умовах.
Уряд своєю постановою від 18.11.2005 №383 затвердив Порядок застосування Списків  №  1  і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників  при обчисленні  стажу роботи,  що дає право на пенсію  за  віком на пільгових  умовах  (далі  -  Порядок №383).
Пунктом 1 цього Порядку визначено, що він регулює застосування Списків № 1  і  №  2 виробництв, робіт, професій, посад і показників  (далі  - Списки) при обчисленні  стажу роботи,  що дає право на пенсію  за  віком на пільгових  умовах  відповідно до підпунктів «а» (за списком № 1), «б» (за списком № 2) статті 13 та статті 100 Закону №1788-XII.
Відповідно до положень пунктів  2,  3 Порядку №383 під  повним робочим  днем слід уважати виконання  робіт  в  умовах,  передбачених  Списками, не менше  80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного  виробництва,  професії чи  посади, з  урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних  робіт,  пов`язаних  з  виконанням своїх трудових обов`язків.
При визначенні права на пенсію  за  віком на пільгових умовах застосовуються Списки, 
що чинні на період  роботи  особи. До пільгового  стажу  зараховується весь період  роботи  на відповідних  посадах  або  за професіями  незалежно від дати їх внесення до Списків  за умови  підтвердження документами відповідних умов  праці за  час виконання  роботи  до 21.08.1992 та  за результатами  проведення  атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992. 
Зміст  зазначених  норм права свідчить, що право на пільгову пенсію мають особи, зайняті  повний робочий день  на підземних  роботах,  а також на  роботах з особливо шкідливими і  особливо  важкими умовами праці, за списками виробництв, робіт, професій, посад і показників,  чинними  у  період такої  роботи.
Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом в постанові по справі № 360/4129/20 від 29.03.2023 року.
Як вбачається із записів трудової книжки ОСОБА_1 , позивач з 02 серпня 1992 року по 03.03.2012 року та з 22 березня 2022 року по теперішній час працює на ТОВ «НДІ «Шторм», з 01.10.1996 по 03.03.2012 працював електрогазозварником 3 розряду, з 22.03.2022 по 18.09.2023 маляром 3 розряду.
З оскаржуваного рішення ГУ ПФУ в Донецькій області вбачається, що за результатами проведення зустрічної перевірки, що підтверджується актом від 17.01.2024 № 1500-1002-1/485 встановлено розбіжність даних в пільговій довідці № 169 від 14.12.2023 з первинними документами за період роботи з 01.10.1996 по 03.03.2012, з 22.03.2022 по 18.09.2023, а саме в довідці не зазначені по періодам посади і не вірні посилання за постановами Кабінету Міністрів України. Відсутні накази про результати атестації робочих місць електрогазозварника, маляра відповідно переведення по цехах. 
Суд першої інстанції вірно зазначив, що посади  газозварника та маляра згідно розділу XXXIII «Загальні професії» Списку  №2  виробництв, робіт, професій, посад  та  показників,  що дають право на пільгове пенсійне забезпечення,  затвердженому  постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.2003 № 36, Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461, дають право на призначення пільгової пенсії.
Додатково судова колегія наголошує, що в незалежності від періодів і дат затвердження Списків № 2, які були зазначені в уточнюючій довідці № 169 від 14.12.2023, поданій на розгляд до ГУ ПФУ в Донецькій області, зазначені посади були віднесені до Списку № 2 в усіх постановах, а відмова пенсійного органу зарахувати спірні періоди до пільгових з цих підстав є надмірним формалізмом.
Щодо доводів пенсійного органу про відсутність підтвердження наказів про результати атестації робочих місць електрогазозварника, маляра відповідно переведення по цехах, судова колегія наголошує, що 19 лютого 2020 року Великою Палатою Верховного Суду прийнято постанову у справі №520/15025/16-а (провадження №11-1207апп19), в якій зазначено, що з метою дотримання завдань адміністративного судочинства та забезпечення конституційних гарантій осіб на пенсійне забезпечення Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10 вересня 2013 року у справі №21-183а13, від 25 листопада 2014 року у справі №21-519а14, від 10 й 17 березня 2015 року у справах №21-51а15, та №21-585а14, від 14 квітня 2015 року у справі №21-383а14, від 2 грудня 2015 року у справі №21-1329а15, від 10 лютого 2016 року у справі №21-5432а15 та від 12 квітня 2016 у справі №21-6501а15, щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.
Так, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Отже, навіть в разі відсутності доказів проведення атестації робочих місць, викладене не може бути підставою для відмови позивачу у зарахуванні спірного стажу до пільгового.
Натомість позивач надав докази проведення роботодавцем атестації робочих місць, зокрема електрогазозварника цеха № 3 наказ № 53 від 09.07.1999 року, наказ від 16.12.2006 року, та маляра наказ № 32 від 10.05.2022 року.
З викладеного вбачається, що під час проведення зустрічної перевірки з ТОВ «НДІ «Шторм», за результатами якої складено акт від 17.01.2024 № 1500-1002-1/485, ГУ ПФУ в Донецькій області могло достеменно уточнити та підтвердити факт роботи позивача повний робочий день на посадах, які дають право на призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах.
Враховуючи, що ГУ ПФУ в Донецькій області протиправно не зарахувало спірний стаж позивача до пільгового, це мало наслідком повторне отримання позивачем уточнюючих довідок і повторне звернення із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, яка за принципом екстериторіальності розглянута ГУ ПФУ в Київській області та за результатами розгляду якої вкотре винесено необґрунтоване, формальне рішення, яке вірно скасовано судом першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги, щодо того, що на розгляд ГУ ПФУ в Донецькій області оновлені довідки про підтвердження стажу роботи не надавались, судова колегія не приймає до уваги, оскільки саме через надмірний формалізм ГУ ПФУ в Донецькій області позивач був вимушений звертатись до свого роботодавця за виправленими довідками. В свою чергу, під час звернення позивача із заявою від 30.01.2024 року ГУ ПФУ в Донецькій області мало всі законні підстави для зарахування спірного стажу роботи позивача до спеціального стажу для призначення пенсії за п.2 ч.2 ст.114 Закону № 1058. 
У зв`язку із тим, що ОСОБА_1 не оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, колегія суддів не надає оцінки рішенню Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2024 року в цій частині.
Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційних скарг без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 04 червня 2024 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія

                                                  П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області– залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2024 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий:                                                                                 Н.В.Вербицька

Суддя:                                                                                 О.В.Джабурія

          Суддя:                                                                                          К.В.Кравченко