ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/10915/24 Справа № 175/6193/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Васюченко  О. Г. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Макарова М.О.,Свистунової О.В. 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2024 року про відмову у прийняті зустрічного позову у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.
29 березня 2023 року  ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічними позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання договору позики неукладеним.
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання про прийняття зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання договору позики неукладеним і об`єднання його з первісним позовом в одне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики. Зустрічну позовну заяву — повернуто.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1   просить ухвалу суду від 15 жовтня 2024 року про відмову у прийняті зустрічного позову скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись порушення судом норм процесуального права.
Відзивів на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до положень частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).
Відповідно до ч.1 та п.3 ч.2 ст.49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.
Відповідно до ч.2 ст.193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
Отже, умовами пред`явлення зустрічного позову є взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним; доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів. Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємно суперечливих чи взаємовиключних судових рішень.
Взаємний зв`язок первісного і зустрічного позову може виявлятись у тому, що зустрічна вимога виключає вимогу первісну, або обидва випливають з однієї підстави, або взаємний зв`язок виникає з однорідності обставин виникнення взаємних матеріально-правових вимог між позивачем і відповідачем. Первісний і зустрічний позов можуть бути взаємозв`язаними і тоді, коли підстава зустрічного позову паралізує підставу первісного позову, а тому задоволення вимог відповідача виключає задоволення вимог позивача.
Таким чином, зі змісту ст.193 ЦПК України вбачається, що прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним відноситься до дискреційних повноважень суду, при цьому сам суд першої інстанції визначає взаємопов`язаність позовів (зокрема, виникнення із одних правовідносин, випадок коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, тощо), а, крім цього, додатково повинен визначитися із доцільністю такого спільного розгляду, що є оціночним поняттям у кожній окремій справі та оцінку цьому може дати виключно суд, що розглядає справу як суд першої інстанції.
Відповідно до ч.3 ст.194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику.
Слід зазначити, ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики (а.с.31).
09 листопада 2023 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 звернулася до суду першої інстанції із заявою про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.37, 38).
09 листопада 2023 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 отримала копію позовної заяви з додатками (а.с.39).
Тобто з 09 листопада 2023 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 була обізнана про ухвалу про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, в якій також роз`яснено про право відповідача подати до суду відзив на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, одночасно надіславши копію відзиву з доданими до нього документами позивачу, надавши суду докази такого надіслання. 
Відповідно до ч.1 ст.193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.
Таким чином відповідач ОСОБА_1 мав право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву - п`ятнадцятиденний строк, як зазначено в ухвалі суду від 25 жовтня 2023 року про відкриття провадження у справі, який у цій справі слід відраховувати від 09 листопада 2023 року з дня, коли представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 була обізнана про ухвалу про відкриття провадження у справі, та вказаний строк на подання зустрічного позову у цій справі - 24 листопада 2023 року.
Слід зазначити, 21 листопада 2023 року відповідач ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву, подану ОСОБА_2 (а.с.40-42).
Однак із зустрічними позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання договору позики неукладеним ОСОБА_1 звернувся до суду 29 березня 2024 року.
Тобто зустрічна позовна заява ОСОБА_1 , подана з порушенням вимог частин першої статті 193 цього Кодексу - з пропуском строку на її подання.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач  ОСОБА_1  не пред`явив зустрічний позов у строк для подання відзиву, не довів, що він пропустив цей строк з поважних причин, тому відмовив у прийняття зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків ухвали суду першої інстанції.
Повернення зустрічної позовної заяви не перешкоджає  ОСОБА_1  у реалізації права звернутись до суду із зазначеними вимогами у самостійному провадженні.
Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність ухвали суду в апеляційній скарзі не наведено, тому ухвалу суду слід залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2024 року про відмову у прийняті зустрічного позову – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 25 грудня 2024 року.

       Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді  М.О.Макаров

О.В.Свистунова