КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                              
справа №362/7744/23                                        Головуючий у 1 інстанції: Лебідь-Гавенко Г.М.
провадження №22-ц/824/3740/2025                                        Головуючий суддя: Олійник В.І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
21 лютого 2025 року                                                                                    м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
Головуючого судді: Олійника В.І., 
суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П.,
розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою Шевченко Віти Олександрівни - представника Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 вересня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 
в с т а н о в и в :
 
У листопаді 2023 року позивач ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0807-5834 від 27.09.2021 року у розмірі 26 680 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 14 500 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 12 180 грн. Також просив стягнути з ОСОБА_1 на їх користь суму сплаченого судового збору у розмірі 2 147,20 грн.
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 27.09.2021 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 , за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №0807-5834. 
На виконання зазначених вимог позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор A137 для підписання кредитного договору №0807-5834 від 27.09.2021 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 14 500 грн; строк кредитування - 70 днів; тип процентної ставки - фіксована; стандартна ставка - 1,20% від початкової суми кредиту за кожен день користування. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору.
Вказував, що станом на 19.10.2023 року загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором становить: 26 680 грн, що складається з: простроченої заборгованості за кредитом - 14 500 грн; простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 12 180 грн.
Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 вересня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі представника ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
В обґрунтування скарги вказує, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не є банківською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність» та відповідно до вищевказаної ліцензії, виданої ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС». Отже, позивач не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. 
Таким чином, первинні банківські документи по рахунку клієнта, у тому числі виписки по рахунку чи будь які документи про отримання чи використання ОСОБА_1 кредитних коштів (про рух таких коштів), належать до інформації, що є банківською таємницею, порядок розкриття якої визначений Законом. 
Оскільки, як зазначалось раніше, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» є фінансовою установою, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, а саме, надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, відповідно надати будь-який бухгалтерський документ по рахунку ОСОБА_1 , у тому числі виписки по рахунку чи будь які документів про отримання чи використання відповідачем кредитних коштів (про рух таких коштів) є неможливим. 
Крім того, щодо неналежності доказів, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, то Законом України від 03.11.2016 року №1724- VIII, який набув чинності від 03.01.2017 року, з визначення поняття первинного документа, наведеного в ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», було виключено слова «та підтверджує її здійснення». Отже, первинними документами саме з метою доказування в судових спорах можна вважати будь-який документ, що підтверджує реальність здійснення господарської операції, хоча він таким може й не бути в розумінні бухгалтерського обліку. На підтвердження цього в матеріалах справи містяться такі документи: Довідка про перерахування суми кредиту №0807-5834 від 27.09.2021 року, Довідка ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та довідка про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме, на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, станом на 19.10.2023 (що є розрахунком заборгованості).
Вказує, що створюючи заявку на отримання кредиту відповідач самостійно вносить номер банківської картки, на яку бажає отримати кредитні кошти. 
Звертає увагу суду, що інформація щодо належності карткового рахунку відповідачу є банківською таємницею установи банку, в якому було відкрито цей картковий рахунок.
Позивач звертає особливу увагу, що кредитні кошти були перераховані ним саме у відповідності з умовами Кредитного договору, Правил та на підставі інформації про банківські реквізити для перерахування кредитних коштів, отриманої від відповідача. 
Зазначає, що пунктом 10 Постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Положення про додаткові вимоги до договорів не банківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит)» від 03.11.2021 року №113 передбачено, що Договори, умови яких передбачають безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача (далі - кредитна операція), з урахуванням вимог пункту 9 розділу II цього Положення, повинні містити номер особистого електронного платіжного засобу споживача - сторони договору, з використанням реквізитів якого кредитодавець здійснює кредитну операцію, у форматі НОМЕР_1 (перші шість знаків і останні чотири знаки номера електронного платіжного засобу).
Вказує, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконав свої зобов`язання за кредитним договором про перерахування суми кредиту №0807-5834 від 27.09.2021 року в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору на зазначений ОСОБА_1 картковий рахунок.
Учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.
Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Згідно з  ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України  суд апеляційної  інстанції переглядає  справу за  наявними в ній і  додатково поданими  доказами та  перевіряє законність  і обґрунтованість  рішення суду  першої інстанції  в межах доводів та  вимог апеляційної  скарги.  Суд апеляційної  інстанції досліджує  докази,  що стосуються  фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи..
Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій  публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). 
Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву. 
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників. (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13-ц)
За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази про наявність договірних відносин між ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» щодо переказу платежів, лист ТОВ ФК «Контрактовий Дім» сам по собі не може підтверджувати переказ коштів за кредитним договором №0807-5834 від 27 вересня 2021 року.
Крім того, довідка ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту № 0807-5834 від 21 вересня 2021 року та розрахунок заборгованості за кредитним договором складені самим ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а тому не можуть бути належними та допустимими доказами, оскільки інформація у таких доказах повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони - ТОВ «Укр Кредит Фінанс».
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної  інстанції за  результатами розгляду  апеляційної скарги  має право:  скасувати судове рішення повністю  або частково  і ухвалити  у відповідній частині нове  рішення або змінити рішення.
Судом встановлено, що 27.09.2021 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (Товариством) та ОСОБА_1 (клієнтом) було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії 
№0807-5834, предметом якого є надання товариством клієнту кредиту у розмірі 14 500 грн на умовах строковості, зворотності та платності в обмін на зобов`язання клієнта повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Строк кредитування 70 календарних дні, базовий період кредиту складає 18 днів. Тип процентної ставки фіксований, стандартна процентна ставка % ставка - 1,20% в день, (а.с.15-20).
Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи веб-сайту ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (https:// creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле.
З метою підписання договору, а також підтвердження ознайомлення з правилами та іншими документами, відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор A137.
Згідно положень п.1 Договору кредитодавець надає позичальникові грошові кошти в кредит на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем комісію та проценти за користування кредитом.
В матеріалах справи містяться також Правила надання споживчих кредитів та Паспорт споживчого кредиту (а.с.21-22).
Відповідно до копії листа ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» від 20.10.2023 року 27 вересня 2021 була проведена успішна транзакція на суму 14 500,00 грн. на картку НОМЕР_2 (а.с.23-33).
Аналогічні реквізити електронного платіжного засобу містить і довідка ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту № 0807-5834 від 27.09.2021 року ОСОБА_1 (а.с.35).
Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, станом на 19.10.2023 року ОСОБА_1 має заборгованість за Кредитним договором №0807-5834 від 27.09.2021 року у розмірі 26 680 грн., що складається з: простроченої заборгованості за кредитом - 14 500 грн.; простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 12 180 грн. 
Як вбачається з відповіді АТ «ПУМБ» від 11.04.2024 року, у ОСОБА_1 відсутні будь-які діючі договори, не було укладено жодної кредитної угоди та на ім`я ОСОБА_1 і не було емітовано банківських платіжних карт.
За ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно з ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
За ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК).
Згідно зі ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Судом встановлено, що 27.09.2021 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (товариством) та ОСОБА_1 (клієнтом) було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії 
№ 0807-5834, предметом якого є надання товариством клієнту кредиту в розмірі 14 500,00 грн. на умовах строковості, зворотності та платності в обмін на зобов`язання клієнта повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Строк кредитування 70 календарних дні, базовий період кредиту складає 18 днів. Тип процентної ставки фіксований, стандартна процентна ставка % ставка - 1,20% в день, (а.с.15-20).
З метою підписання договору, а також підтвердження ознайомлення з правилами та іншими документами, відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор A137. 
Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Стаття 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За змістом цих норм процесуального права сторона справи зобов`язана та має право довести обставини, на які вона посилається на підставі доказів, які вона надає самостійно або за допомогою суду.
Згідно з ч.1 - 4 ст.13 Закону України «Про електронну комерцію» розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України.
Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України.
Способи, строки та порядок розрахунків у сфері електронної комерції визначаються в електронному договорі з урахуванням вимог законодавства України.
Продавець (виконавець, постачальник), оператор платіжної системи або інша особа, яка отримала оплату за товар, роботу, послугу відповідно до умов електронного договору, повинні надати покупцеві (замовнику, споживачу) електронний документ, квитанцію, товарний чи касовий чек, квиток, талон або інший документ, що підтверджує факт отримання коштів, із зазначенням дати здійснення розрахунку.
В результаті повного, всебічного та об`єктивного дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про доведеність обставин, на які посилається позивач у позові, зокрема, фактичного надання позивачем відповідачу у борг суми кредиту (перерахування на картку), тобто виконання своїх зобов`язань за кредитним договором.
Так, дослідивши надану копію укладеного кредитного договору, копію листа ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» та копію довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс», суд першої інстанції встановив, що ці докази не є достовірними, належними, та у своїй сукупності достатніми на підтвердження факту виконання позивачем своїх обов`язків за кредитними договором, оскільки не містять повної інформації про погоджений сторонами у кредитному договорі номер платіжного засобу, на який потрібно було перерахувати суму кредиту, а також не містить повної інформації про номер платіжного засобу, на який було перераховано суму кредиту.
Також суд зазначав, що як вбачається з Правил надання споживчих кредитів, з якими також ознайомився відповідач при укладенні договору, які підписані ним шляхом введення одноразового ідентифікатора «A137», позивачем передбачено, що заявник заповнює заявку на сайті кредитодавця, вказуючи всі дані, які визначені в заявці, як обов`язкові для прийняття рішення про можливість надання кредиту.
За результатами заповнення заявки здійснюється одночасна перевірка дійсності та аутентифікація банківської платіжної картки та або банківського рахунку заявника відповідно до стандартів міжнародних платіжних систем, а заявник несе особисту відповідальність за правильність та достовірність даних зазначених під час укладення договору (п.4.2 Правил).
Згідно п.4.8 Правил, на підставі даних, зазначених в первинній заявці, ІТС кредитодавця здійснює реєстрацію заявника на сайті та формує особистий кабінет.
Відповідно до п.5.1 Правил, після отримання заявником від кредитодавця повідомлення про прийняте рішення щодо можливості надання кредиту та відкриття відповідного рішення у Особистому кабінету, заявник отримує гіперпосилання для ознайомлення з офертою щодо укладення договору. Після отримання заявником оферти (безпосередньо до використання заявником електронного підпису) заявнику надсилається одноразовий ідентифікатор.
За п.5.2 заявник надає кредитодавцю відповідь про повне та безумовне прийняття оферти щодо укладення договору в електронній формі в особистому кабінеті, шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом у формі одноразового ідентифікатора.
Згідно з п.5.5 кредитодавець не пізніше 3 робочих днів з дня укладення договору сторонами надає кредит шляхом безготівкового переказу суми кредиту на поточний картковий рахунок з використанням реквізитів платіжної картки позичальника.
Відповідно до п.5.6 у випадку відмови від укладення заявником договору чи не підписання його шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором протягом 72 годин з моменту надсилання оферти заявнику, кредитодавець відкликає оферту.
Після підписання відповідачем електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора «A137» кредитного договору №0807-5834 від 27.09.2021 року, товариство мало на виконання вимог договору та п. 5.5 Правил перерахувати позичальнику грошову суму коштів, вказану у п 1.2 Договору.
Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.
За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Одночасно, суд звернув увагу на те, що за положеннями ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
Належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.
Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.
Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Надаючи оцінку поданим позивачем доказам, суд першої інстанції дійшов висновку, що довідка ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 14 500 грн. на підставі кредитного договору №0807-5834 від 27 вересня 2021 року за допомогою системи EASYPAY_API платіж 996233179 (а.с.35), а також повідомлення ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» від 20.10.2023 року, згідно якого 27 вересня 2021 року була проведена успішна транзакція на суму 14 500,00 грн. на картку НОМЕР_2 , не є належними доказами, які підтверджують здійснення фінансової операції щодо переказу грошових коштів саме ОСОБА_1 , оскільки видавник вказаної банківської картки НОМЕР_2 АТ «ПУМБ» не підтвердив її належність саме ОСОБА_1 (а.с.105), а витяг з реєстру Банків (а.с.35) сформований самим ТОВ «Укр Кредит Фінанс» без відповідного надання першоджерела даної інформації - відомостей АТ «ПУМБ» щодо належності вище вказаної банківської картки саме ОСОБА_1 .
Зазначав, що матеріали справи не містять належних доказів, підтверджуючих виконання ТОВ «Укр Кредит Фінанс» умов кредитного договору № 0807-5834 від 27 вересня 2021 року щодо здійснення безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок саме ОСОБА_1 , як позичальника шляхом використання вказаних ТОВ «Укр Кредит Фінанс» реквізитів електронного платіжного засобу, а також те, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не надано також до позовної заяви доказів існування будь-яких правовідносин між ТОВ «Укр Кредит Фінанс та ТОВ «ФК «Контрактовий дім», яке, згідно доводів ТОВ «Укр Кредит Фінанс», здійснило переказ коштів на рахунок ОСОБА_1 від ТОВ «Укр Кредит Фінанс».
Проте, суд першої інстанції не звернув уваги на наступні обставини.
Відповідно до п.5, 30, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року №75 бухгалтерський облік ведеться безперервно з часу реєстрації банку до його ліквідації. Банк самостійно визначає систему організації операційної діяльності залежно від його структури, обсягів та видів банківських операцій, кількості працюючих, розвитку інформаційних технологій. Банк самостійно розробляє технології здійснення банківських операцій. Оброблення інформації про операції та її зберігання мають виконуватися на серверах та/або іншій комп`ютерній техніці, які/яка повинні/а фізично розташовуватися на території України, за винятком збереження резервних копій, захищених із використанням відповідних засобів технічного та/або криптографічного захисту, а виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
При цьому згідно пункту 3 вказаного Положення клієнтські рахунки це особові рахунки, за якими обліковуються кошти клієнтів банку. До клієнтських рахунків належать кореспондентські, поточні, вкладні (депозитні) рахунки, рахунки умовного зберігання.
Таким чином, наявні в матеріалах справи письмові докази (розрахунок заборгованості, виконаний в автоматизованому режимі) є належними та допустимими доказами у розумінні статей 76-78 ЦПК України.
Як вбачається із розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, відповідач використовував кредитні кошти за наданим кредитом.
Відповідно до частини першої, третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Факт користування отриманими у кредит грошовими коштами підтверджується і випискою про рух коштів по картці клієнта, яка долучена позивачем.
Отже, наведені обставини підтверджують факт звернення відповідача до позивача та отримання ним кредитних коштів, що у свою чергу свідчить про виникнення між сторонами прав і обов`язків, які ґрунтуються на кредитних правовідносинах, врегульованих параграфом 2 глави 71 ЦК України «Кредит» і спростовують висновки суду про недоведеність даних обставин.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції наведеного не врахував та дійшов помилкового висновку, що в матеріалах справи відсутні докази про наявність договірних відносин між ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» щодо переказу платежів, а лист ТОВ ФК «Контрактовий Дім» сам по собі не може підтверджувати переказ коштів за кредитним договором № 0807-5834 від 27 вересня 2021 року.
Розрахунок боргу є зрозумілим та доступним, в тому числі містить усю необхідну інформації щодо періоду та розміру виникнення боргу.
Так, на а.с.43 міститься довідка про перерахування суми кредиту №0807-5834 від 27 вересня 2021 року, яка свідчить про перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи ТОВ «ФК «Контрактовий дім» щодо видачі кредиту ОСОБА_1 за договором  №0807-5834 від 27 вересня 2021 року і ця довідка  є належним та достовірним доказом перерахування відповідачу коштів у сумі 14 500 грн.
Згідно зі ст.ст.77-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Згідно зі ст.376 підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 вересня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.
Згідно з ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч.1 цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
За п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача в разі задоволення позову.
При поданні позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 147 грн, а при поданні апеляційної скарги 3 220 грн 50 коп., які підлягають стягненню з відповідача.
 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382, 384  ЦПК України, суд,-
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу Шевченко Віти Олександрівни - представника Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», задовольнити.
Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 вересня 2024 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податківНОМЕР_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»  (код ЄДРПОУ 38548598) заборгованість за кредитним договором №0807-5834 від 27.09.2021 року у розмірі 26 680 (двадцять шість тисяч шістсот вісімдесят) гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 14 500 (чотирнадцять тисяч п'ятсот) гривень та прострочена заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 12 180 (дванадцять тисяч сто вісімдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податківНОМЕР_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»  (код ЄДРПОУ 38548598) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 147 (дві тисячі сто сорок сім) грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 3 220 (три тисячі двісті двадцять) грн 50 коп.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

 
Головуючий:                                     

Судді: