Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/371/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Петров Р. І. 
Категорія - 483 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2024 року. м. Кропивницький
       Кропивницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді Олексієнко І.С.,
із секретарями судового засідання Кримською Ю.О. та Степановою Д.К., за участю представників Кропивницької митниці Крамарчука С.Я. та Случ В.В., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Прибори І.І., дистанційно в режимі відеоконференції розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника Кропивницької митниці Крамарчука С.Я. на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.06.2024, якою щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого агентом з митного оформлення ФОП ОСОБА_2 , проживаючого по АДРЕСА_1 
провадження у справі про вчинення порушення митних правил, передбачених ст. 483 МК України, закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно протоколу про порушення митних правил №0021/90100/24 від 06.02.2024 року, 17.07.2023 року, агент з митного оформлення ОСОБА_1 , до відділу митного оформлення № 2 митного поста «Кропивницький» Кропивницької митниці (далі – ВМО № 2 МП «Кропивницький» Кропивницької митниці), на підставі договору № 27.06.2023-І1 від 27.06.2023 року, укладеного між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , подав попередню митну декларацію 23UA901030001043U5 з метою ввезення товару та його подальшого оформлення, а саме легкового автомобіля, такого що був у використанні, «BMW 840СІ», VIN НОМЕР_1 , 1998 року випуску, країна виробництва Німеччина (DE), виробник Bayerische Motoren Werke AG, фактурною вартістю 4200 доларів США (відповідно до курсу валют станом на 17.07.2023 року складає 153 588,12 грн.). З метою переміщення через митний кордон України вказаного вище товару ОСОБА_1 подав інвойс від 05.04.2023 року, коносамент від 19.05.2023 року, експортний сертифікат від 13.03.2023 року, висновок про походження товару (КТЗ) № 230/0678 від 12.07.2023 року, виданий ПП «Міжрегіональний консалтинговий центр «Паритет». У подальшому, 02.08.2023 року, декларант ОСОБА_1 до ВМО № 2 МП «Кропивницький» Кропивницької митниці до митного контролю та оформлення подав митну декларацію ІМ 40 ДЕ № 23UA901030001179U0 на автомобіль легковий, такий, що був у використанні, «BMW 840СІ», VIN НОМЕР_1 , надавши до митного контролю та оформлення висновок про походження товару (КТЗ) № 230/0678 від 12.07.2023 року, виданий ПП «Міжрегіональний консалтинговий центр «Паритет». Під час здійснення перевірочних заходів, Кропивницькою митницею було встановлено, що вигляд висновку про походження товару (КТЗ) № 230/0678 від 12.07.2023 року, виданого ПП «Міжрегіональний консалтинговий центр «Паритет», не відповідає вигляду документів, виданих тим же органом. Листом від 11.01.2024 року, наданим у відповідь на запит Кропивницької митниці, ПП «Міжрегіональний консалтинговий центр «Паритет» повідомило, що вищевказаний висновок про походження товару (КТЗ) підприємством не складався та не надавався. Крім того, реквізити сертифіката суб`єкта оціночної діяльності, котрі наведені у копії висновку, не відповідають дійсності. Таким чином, агент з митного оформлення ОСОБА_1 перемістив через митний кордон України з приховуванням від митного контролю транспортний засіб «BMW 840СІ», VIN НОМЕР_1 , шляхом надання до митного органу, як підставу для переміщення товарів підроблених документів, а саме висновку про походження товару (КТЗ) № 230/0678 від 12.07.2023 року ПП «Міжрегіональний консалтинговий центр «Паритет», чим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.06.2024 року провадження у справі про вчинення порушення митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 МК України, щодо ОСОБА_1  закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Рішення суду мотивовано тим, що у декларанта при здійсненні митного оформлення транспортного засобу, ввезеного громадянином, виникає обов`язок лише щодо зазначення в митній декларації країни походження товару. При цьому такі відомості можуть зазначатися ним як на підставі документів, які підтверджують країну походження товару, так і на підставі даних, наявних у VIN-коді транспортного засобу, накладних тощо. Разом з тим, подання митному органу документів, що підтверджують країну походження товару, в тому числі і сертифікату, не вимагається. Так, судом встановлено, що транспортний засіб «BMW 840СІ» є таким, що ввозився на митну територію України громадянином ОСОБА_3 . Митне ж оформлення (подання митної декларації) проводилось агентом з митного оформлення ОСОБА_1 . У зв`язку з цим, з огляду на ввезення транспортного засобу громадянином, документи, які підтверджують країну походження товару, не вимагались та не були обов`язковою умовою для отримання дозволу на пропуск товару через митний кордон. Більше того, з метою підтвердження країни походження товару декларантом ОСОБА_1 до митного органу було надано інвойс та скрін-шот перевірки VIN-коду автомобіля, в яких зазначено, що країною походження транспортного засобу є саме Німеччина. Вказане свідчить про те, що висновок про походження товару (КТЗ) не використовувався ОСОБА_1 як підстава для переміщення товарів, що виключає наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

У поданій апеляційній скарзі представник Кропивницької митниці Крамарчук С.Я. не погоджуючись з рішенням суду, оскаржує його з мотивів необґрунтованості та невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у порушенні митних правил, передбачених ч.1 ст.483 Митного кодексу України та накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією даної статті. Свої вимоги обґрунтовує тим, що для підтвердження того, що транспортні засоби не заборонені до ввезення в Україну, громадяни декларують країну походження транспортних засобів (крім тих, на які запроваджено особливі види мита) на підставі відомостей, що містяться у VIN, інформація про який зазначається у технічному паспорті на транспортний засіб або в інших документах та декларується у графі 31 митної декларації. Також, у випадках, визначених ч.8 ст.43 МК України, декларант або уповноважена ним особа має право надати митному органу для підтвердження відомостей про заявлену країну походження товару додаткові відомості, перелік яких наведено у ч.9 цієї статті. Крім вказаних документів про походження, міжнародними договорами про вільну торгівлю, згода на обов`язковість яких надана ВРУ, можуть бути визначені інші форми документів про походження товарів. Таким чином, для забезпечення додержання вимог Закону необхідна наявність одного з документів, що підтверджують країну походження товарів, про які йдеться у ст.41 Кодексу, або інших документів про походження товарів, визначених міжнародними угодами про вільну торгівлю. З наведеного підтверджується обов`язковість надання для митного оформлення документів на підтвердження країни походження товару, а тому подання митному органу підроблених документів, зокрема, що стосується визначення країни походження, як підставу для переміщення товарів, тягне за собою адміністративну відповідальність. Також відмічає, що ОСОБА_1 добровільно та неодноразово надавав висновки про походження товару, які є підробленими, що свідчить про систематичність його дій. При цьому, останній не заперечував подання ним висновку про походження товару та не оскаржував дії митниці щодо вимоги надати дані документи. Також вважає недоречним є і посилання суду на положення постанови Пленуму Верховного Суду України №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005, оскільки воно стосується пропуску товарів через митний кордон України. Отже, митниця не згодна з позицією суду, оскільки диспозиція ч.1 ст.483 МК України чітко передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів.
В запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_1 – адвокат Прибора І.І. просить апеляційну скаргу представника митниці залишити без задоволення, а постанову суду залишити без зміни, зазначаючи про те, що матеріали справи не містить жодного належного обґрунтування того, що висновок про походження товару (КТЗ) №230/0678 від 12.07.2023 року, виданий ПП «Міжрегіональний консалтинговий центр «Паритет», наданий при митному оформленні, містить неправдиві відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються. До того ж на листі №11/0124 від 11.01.2024 року, яким на бланку ПП «Міжрегіональний консалтинговий центр «Паритет» надано митному органу відповідь на запит про те чи видавався висновок про походження товару (КТЗ) №230/0678 від 12.07.2023 року міститься печатка ФОП ОСОБА_4 , а не ПП «Міжрегіональний консалтинговий центр «Паритет». Отже, будь-яких переконливих та обґрунтованих доводів, які б поза розумним сумнівом доводили, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України апеляційна скарга взагалі не містить.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та висновок його захисника – адвоката Прибору І.І., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили постанову суду залишити без зміни, представників Кропивницької митниці Крамарчука С.Я. та ОСОБА_5 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Статтею 257 Митного кодексу України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. 
Частиною 8 статті 264 Митного кодексу України встановлено, що з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.
Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватись з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.
Судом першої інстанції встановлено, що 17.07.2023 року, агент з митного оформлення ОСОБА_1 , до відділу митного оформлення № 2 митного поста «Кропивницький» Кропивницької митниці (далі – ВМО № 2 МП «Кропивницький» Кропивницької митниці), на підставі договору № 27.06.2023-І1 від 27.06.2023 року, укладеного між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , подав попередню митну декларацію 23UA901030001043U5 з метою ввезення товару та його подальшого оформлення, а саме легкового автомобіля, такого що був у використанні, «BMW 840СІ», VIN НОМЕР_1 , 1998 року випуску, країна виробництва Німеччина (DE), виробник Bayerische Motoren Werke AG, фактурною вартістю 4200 доларів США (відповідно до курсу валют станом на 17.07.2023 року складає 153 588,12 грн.).
З метою переміщення через митний кордон України вказаного вище товару ОСОБА_1 подав інвойс від 05.04.2023 року, коносамент від 19.05.2023 року, експортний сертифікат від 13.03.2023 року, висновок про походження товару (КТЗ) № 230/0678 від 12.07.2023 року, виданий ПП «Міжрегіональний консалтинговий центр «Паритет».
У подальшому, 02.08.2023 року, декларант ОСОБА_1 до ВМО № 2 МП «Кропивницький» Кропивницької митниці до митного контролю та оформлення подав митну декларацію ІМ 40 ДЕ № 23UA901030001179U0 на автомобіль легковий, такий, що був у використанні, «BMW 840СІ», VIN НОМЕР_1 , надавши до митного контролю та оформлення висновок про походження товару (КТЗ) № 230/0678 від 12.07.2023 року, виданий ПП «Міжрегіональний консалтинговий центр «Паритет».
Під час здійснення перевірочних заходів, Кропивницькою митницею було встановлено, що вигляд висновку про походження товару (КТЗ) № 230/0678 від 12.07.2023 року, виданого ПП «Міжрегіональний консалтинговий центр «Паритет», не відповідає вигляду документів, виданих тим же органом. Листом від 11.01.2024 року, наданим у відповідь на запит Кропивницької митниці, ПП «Міжрегіональний консалтинговий центр «Паритет» повідомило, що вищевказаний висновок про походження товару (КТЗ) підприємством не складався та не надавався. Крім того, реквізити сертифіката суб`єкта оціночної діяльності, котрі наведені у копії висновку, не відповідають дійсності.
Таким чином, агент з митного оформлення ОСОБА_1 перемістив через митний кордон України з приховуванням від митного контролю транспортний засіб «BMW 840СІ», VIN НОМЕР_1 , шляхом надання до митного органу, як підставу для переміщення товарів підроблених документів, а саме висновку про походження товару (КТЗ) № 230/0678 від 12.07.2023 року ПП «Міжрегіональний консалтинговий центр «Паритет», що було підставою для складання Кропивницькою митницею адміністративного протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.
Натомість, враховуючи усі надані документи та докази, суд першої інстанції дійшов до висновку, що матеріали справи про порушення митних правил не містять достатніх підстав, які б беззаперечно вказували на походження товару з будь-якої іншої країни, окрім Німеччини, а з огляду на ввезення транспортного засобу громадянином, документи, які підтверджують країну походження товару, не вимагались та не були обов`язковою умовою для отримання дозволу на пропуск товару через митний кордон, а тому у діях ОСОБА_1 відсутній склад порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.
На думку Кропивницької митниці, ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом надання митному органу, як підстави для переміщення, підробних документів, у зв`язку з чим 06.02.2024 щодо нього складено протокол про порушення митних правил №0021/90100/24 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.
З метою забезпечення виконання завдань провадження у справах про порушення митних правил, в частині повного і об`єктивного з`ясування обставин даної справи, а також з метою перевірки доводів апеляційної скарги представника митниці, апеляційним судом були повторно досліджені докази, які містяться в матеріалах справи.
Допитаний в апеляційній інстанції ОСОБА_1 пояснив, що дійсно ФОП ОСОБА_2 було укладено договір з громадянином ОСОБА_3 для подачі митної декларації. Митним оформленням він не займався, а займалася інша особа, якій він надав доручення. Документи для того щоб подати декларацію він отримував по електронній пошті. ОСОБА_3 сам обирав на якій митниці він бажав розмитнити автомобіль, тому він обрав Кропивницьку митницю. Він надав інвойс на автомобіль, технічні паспорти та інші документи, але він не пам`ятає які. Також не пам`ятає хто передавав йому висновок щодо підтвердження країни походження автомобіля, тому що листування було з багатьма людьми. Внісши дані в митну декларацію, направив її Кропивницькій митниці. Складав декларацію він особисто. Не пам`ятає який перевізник доставляв автомобіль на митницю. Декларація подається через спеціальне програмне забезпечення. Після цього, митниця приймає документи до оформлення, розмитнює даний автомобіль та випускає в обіг. Кошти за розмитнення сплатив сам ОСОБА_3 через банк. Він направив ОСОБА_3 реквізити і суму платежу. Далі декларацію направляє на електронну адресу митниці зі спеціальним програмним забезпеченням, а митниця дані документи відправляє в роботу. Якщо є якісь питання в інспектора митниці, то він телефонує або надсилає повідомлення. В даній ситуації додаткові документи не вимагали працівники митниці. Виникло лише одне питання з приводу підняття вартості автомобіля. Далі клієнт приймає рішення щодо оформлення. По завершенню розмитнення, митниця передає митну декларацію собі, якій він надав довіреність. Стосовно протоколу, то зазначає, що він не перевіряв висновок країни походження автомобіля, оскільки він не експерт. Він лише отримав по електронній пошті сканкопію документів, а оригінали він не бачив. Вказав, що даний висновок він особисто не отримував, він займається виключно подачею митної декларації. Висновок скоріш за все надавався вантажо-отримувачем. Якщо є якісь питання щодо розмитнення, то він інформує клієнта і чекає на додаткові документи. У його функціональні обов`язки не входить перевірка достовірності наданих клієнтом документів. Зазначає, що надання згаданого висновку для оформлення розмитнення автомобіля не є обов`язковим. У даному висновку зазначено інформацію, яка відповідає дійсності та підтверджує країну походження автомобіля.
Як вбачається з наявних у матеріалах справи попередньої митної декларації від 17.07.2023 № 23UA901030001043U5, електронної митної декларації типу «ІМ/40/ДЕ» вiд 02.08.2023 № 23UA901030001179U0, на адресу громадянина України ОСОБА_3 переміщено транспортний засіб марки «BMW 840СІ», VIN НОМЕР_1 .
Декларантом переміщуваного через митний кордон України даного транспортного засобу виступав ФОП ОСОБА_2 , в особі митного брокера ОСОБА_1 , на підставі договору доручення.
З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що декларування транспортного засобу марки «BMW 840СІ», VIN  НОМЕР_1 ,країна виробництва Німеччина (DE), здійснювалось на підставі договору про надання послуг митного брокера від 27 червня 2023 року № 27.06.2023-І1, укладеного між ФОП ОСОБА_2 , в особі керівника – ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Документи, на підставі яких здійснювалось декларування вказаного вище транспортного засобу, були отримані ОСОБА_1 у вигляді електронних копій, а з одержувачем даного транспортного засобу – ОСОБА_3 , особисто ОСОБА_1 не контактував.
       Також апеляційним судом встановлено, що відповідно п.3.1.5 договору про надання послуг митного брокера № 27.06.2023-І1 від 27 червня 2023 року, укладеного між ФОП ОСОБА_2 , що називається надалі «Виконавець», в особі директора ОСОБА_2 , з одного боку та громадянином ОСОБА_3 , надалі «Замовник», з іншого боку, Виконавець зобов`язується подати необхідні для митного оформлення товарів, транспортних засобів документи до митного органу та організувати завершення їх митного оформлення за умови виконання Замовником своїх зобов`язань, у тому числі, надання Замовником усіх документів, необхідних для митного оформлення та випуску-товарів у вільний обіг. Крім того, згідно п.4.2.2 Виконавець не несе відповідальності за виявлені митними органами випадки вчинення Замовником контрабанди та інших злочинів, правопорушень у сфері митної справи. Виконавець також не несе відповідальності за порушення митних правил, у тому числі виявлені при провадженні перевірки його фінансово-господарської діяльності, що виникли внаслідок повідомлення Замовником недостовірних (і/або неповних) відомостей в пред`явлених документах чи недійсних документах. Якщо митним органом було виявлено, що подані документи Замовником Виконавцю, мають факти підробки, відповідальність за це лежить на Замовнику. Митне оформлення (подання митної декларації) проводить від імені Директора ОСОБА_1 , що діє на підставі свідоцтва митного брокера №001940/00/100 від 03.06.2011.
В той же час, як пояснив ОСОБА_1 , він отримав документи на електронну адресу напередодні подачі електронної декларації, а тому те, що отримав, те і подав до митниці.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник подає митному органу документи та відомості, необхідні для митного контролю, передбачені ст. 335 МК України.
Згідно положень ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Так, відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.
Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватись з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.
Згідно з ч. 1 ст. 483 МК України відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.
Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.
Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.
Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.
Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду від 03.06.2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»).
При цьому, що стосується використання документів, то судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Тобто ті, що подаються митному органу на кордоні та є підставою для пропуску товару на митну територію України.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 03 червня 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» документами, що містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості предметів, щодо їх відправника чи одержувача, щодо держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, тощо не відповідають дійсності.
Між тим, Митний кодекс України нормою ст. 257 вичерпно формулює поняття «декларування», яке здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування, повноваженнями щодо якого відповідно до положень ст. 265 МК України наділений декларант.
Виходячи з аналізу цих положень, особа може брати участь у митних відносинах як декларант у двох випадках: коли вона особисто здійснює декларування товарів або як його власник або як уповноважений власником. Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.
Отже, місцевий суд не встановив будь-яких дій ОСОБА_1 , які б були спрямовані на приховування від митного контролю та утворювали об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Крім того, під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_4 пояснив, що він являється директором ПП «Міжрегіональний консалтинговий центр «Паритет». Даний центр надає послуги з оцінки рухомого і нерухомого майна. Також він працює ФОП « ОСОБА_4 » та надає ті ж самі послуги, що і центр. Що стосується висновку про походження товарів (КТЗ) №230/0673 від 12 липня 2023 року, то він даний висновок не надавав. Вказав, що дійсно на копії його підпис та печатка. Зазначив, що такі висновки щодо країни походження товару він дійсно надавав, але ще до війни. Використовував різні підходи для визначення країни походження. Також вказав, що у даному висновку вказано не його сертифікат суб`єкта оціночної діяльності. Крім того, в оригіналі висновку уверху у шапці є його номер телефону та електронна адреса, а у висновку, який знаходиться у матеріалах справи це відсутнє. Також, згідно сертифікату його напрямок спеціалізації є оцінка колісних транспортних засобів, а у висновку, що знаходиться у матеріалах справи зазначено, що спеціалізація просто - оцінка колісних засобів. Щодо печатки то вказав, що більш за все вона була відсканована. На підставі яких документів, що надавали фізичні особи, щоб отримати висновок, він не пам`ятає. Дана послуга була платною.
Проте, апеляційний суд зауважує, що пояснення керівника ОСОБА_4 та відповідь ПП «Міжрегіональний консалтинговий центр «Паритет» про те, що ні він, ні ПП «Міжрегіональний консалтинговий центр «Паритет» не складали та не видавали вищезазначений висновок, є лише підставою для перевірки, а не є доказом підробки чи одержаного незаконним шляхом, або такого, що містить неправдиві відомості.
Окрім того, представником Кропивницької митниці до суду надано копію витягу з ЄРДР, про те, що за протиправне діяння ОСОБА_1 внесено відомості до ЄРДР за ознаками кримінального проступку за ч.4 ст.358 КК України.
У відповідь на запит Кропивницького апеляційного суду дізнавачем було надано копію постанови від 30.10.2024 про перекваліфікацію кримінального проступку у кримінальному провадженні №12024121130000599 від 17.07.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України на ч.1 ст.358 КК України. З якої убачається, що під час досудового розслідування встановлено, що в митній декларації декларант ОСОБА_1 не вказує та не зазначає висновки про походження товару як підставу для переміщення через митний кордон України автомобілів, тобто не використовує їх. Тим самим, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст.358 КК України.
Крім того, з постанови від 30.10.2024 про закриття кримінального провадження, вбачається, що кримінальне провадження №12024121130000599 від 17.07.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України закрито. В постанові зазначено, що з метою переміщення через митний кордон України транспортних засобів ОСОБА_1 подав висновки про походження товару (КТЗ), видані ПП «Міжрегіональний консалтинговий центр «Паритет», а саме висновки про походження товару. Під час здійснення перевірочних заходів встановлено, що вигляд вищевказаних висновків про походження товару (КТЗ), виданих ПП «Міжрегіональний консалтинговий центр «Паритет» не відповідають вигляду документів, виданих тим же органом. Проте, під час здійснення досудового розслідування, встановлено, що в митній декларації декларант ОСОБА_1 не вказує та не зазначає висновки про походження товару як підставу для переміщення через митний кордон України автомобілів, тобто не використовують. Згідно з ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей наведених у цій декларації. Під офіційним документом слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформації, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності. Тобто зазначення декларантом неправдивої (прихованої) інформації в
митній декларації тягне за собою відповідальність за ч. 1 ст. 483 Митного
кодексу України. Щодо ОСОБА_1 , який здійснював митне оформлення автомобілів, працівниками Кропивницької митниці було складено протокол про порушення митних правил за ч.1 ст.483 МК України, а тому вказані обставини виключають наявність ознак складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.
Окрім того, в протоколі про порушення митних правил йдеться про подання підроблених документів щодо країни походження.
Разом з тим, як зазначив представник митниці, при митному оформленні товару декларантом були подані всі документи, передбачені як обов`язкові, які були оформлені у встановленому чинним законодавством порядку та містили всі реквізити, необхідні для ідентифікації товару.
Не можливо залишити поза увагою і те, що подання до оформлення громадянами документів, які підтверджують країну походження товару, не вимагається, що узгоджується із положеннями ст. 44 МК України.
При цьому автомобіль був розмитнений, всі податки сплачені, претензій не було і держава не отримала будь-яких матеріальних збитків.
Отже, викладені обставини доводять відсутність у ОСОБА_1 умислу чи мотиву на приховування від митного контролю або надання митниці документів, які містять неправдиві дані щодо країни походження товару, оскільки ці дії не несуть жодного сенсу в частині зменшення митних платежів.
Матеріали справи також, не містять жодного доказу того, що ОСОБА_1 усвідомлював свої дії як протиправні, передбачав або повинен був і міг передбачити порушення своїми діями встановленого порядку переміщення транспортного засобу через митний кордон України або можливість такого порушення, бажав, свідомо допускав його, або легковажно розраховував на його відвернення. Таких доказів не здобуто і при апеляційному розгляді справи.
Зазначені обставини у своїй сукупності свідчать про необґрунтованість висновків митного органу щодо переміщення ОСОБА_1 транспортного засобу, шляхом надання до митного органу, як підставу для переміщення товарів підроблений документ. 
Суб`єктивна сторона правопорушення, що визначене ч. 1 ст. 483 МК України передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку.
Досліджені в суді матеріали справи свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Згідно ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу «поза розумним сумнівом» у справі «Авшар проти Туреччини») визначено, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
З урахуванням того, що матеріали справи не містять достатніх, допустимих та належних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1  ст. 483 МК України, за обставин, викладених у протоколі про порушення митних правил, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга представника Кропивницької митниці Держмитслужби  не підлягає задоволенню.
Отже, апеляційний суд вважає постанову суду першої інстанції законною, обґрунтованою, у зв`язку з чим не вбачає підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги представника Кропивницької митниці Держмитслужби. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, ст.529 МК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:        
Апеляційну скаргу представника Кропивницької митниці Крамарчука С.Я. залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.06.2024 року щодо ОСОБА_1  – без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя