ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2025 року
м. Київ
справа № 201/11583/23
провадження № 51-3463км24
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду 
у складі:
головуючого                                               ОСОБА_1 ,
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання               ОСОБА_4 , 
прокурора                                                    ОСОБА_5 ,                                          
розглянув у відкритому судовому засіданні змінену касаційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 , на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2023 року та вирок Дніпровського апеляційного суду від 04 квітня 2024 року щодо
ОСОБА_7 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Ульянівська рф, жителя АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз - за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2023 року за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України (надалі - КК) із застосуванням частин 1, 4 ст. 70, ст. 71 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.
засудженого за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185;  ч. 4 ст. 185 КК.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2023 року ОСОБА_7 засуджено до покарання у виді позбавлення волі за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК на строк 5 років, за ч. 4 ст. 185 цього Кодексу - на строк 5 років 1 місяць.  
На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.
З урахуванням положень ч. 1 ст. 71 указаного Кодексу шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2023 року, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 7 місяців. 
Строк відбування покарання ухвалено обчислювати з дня набрання вироком законної сили.
Вирішено питання щодо речових доказів і процесуальних витрат.
Згідно з фактичними обставинами, детально наведеними у вироку, 17 вересня 2023 року, близько 20:00 ОСОБА_7 , діючи з умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, повторно, в умовах воєнного стану, викрав із супермаркету «АТБ-маркет», що на вул. Гагаріна, 8-Г у м. Дніпрі, товар, на загальну суму 492, 87 грн. Потім з місця вчинення кримінального правопорушення зник, спричинивши ТОВ «АТБ-маркет» майнової шкоди на вказану суму.
Крім того, 21 жовтня 2023 року близько 12:40 ОСОБА_7 діючи з умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, повторно в умовах воєнного стану намагався викрасти із супермаркету «АТБ-маркет», що на  вул. А. Чекмарьова, буд. 3 у м. Дніпрі, дві пляшки віскі, загальною вартістю 865, 76 грн. Проте ОСОБА_7 не довів умислу до кінця, оскільки був затриманий працівником охорони магазину. У разі доведення своїх дій до кінця ОСОБА_7 міг би спричинити ТОВ «АТБ-маркет» майнової шкоди на вказану суму.
Дніпровський апеляційний суд вироком від 04 квітня 2024 року скасував вирок місцевого суду в частині призначеного покарання і ухвалив новий, за яким призначив   ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК цього Кодексу за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2023 року, визначив покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.
За ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК призначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк на 5 років.
На підставі ч. 1 ст. 71 вказаного Кодексу, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за новим вироком частково приєднав невідбуту частину покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2023 року та остаточно призначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.
В іншій частині вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада  2023 року залишив без змін.
Вимоги, викладені у касаційній скарзі і узагальнені доводи особи, яка її подала
У зміненій касаційній скарзі прокурор, посилаючись на втрату чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (надалі - КПК).
Суть доводів прокурора зводиться до того, що станом на час вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, розмір викраденого ним майна був меншим ніж той з якого настає кримінальна відповідальність за статтею 185 КК з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-ІХ, а отже, кримінальне провадження підлягає закриттю.
Між тим прокурор зауважує, що доводи наведені в його касаційній скарзі узгоджуються з висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду, викладеному у постанові від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21.  
Позиції інших учасників судового провадження
У судовому засіданні прокурор   ОСОБА_5 висловив думку про обґрунтованість зміненої касаційної скарги і наявність підстав для її задоволення.
Мотиви Суду
За частиною 1 ст. 433КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. 
Відповідно до ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.  94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Законом № 3886-IX у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 неоподатковуваних мінімумів (надалі - НМ).
Відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК у 2023 році становила 2684 грн. 
Як убачається зі сформульованого обвинувачення розмір викраденого майна за епізодом від 17 вересня 2023 року становить 492, 87 грн, а за епізодом від 21 жовтня 2023 року - 865, 76 грн.
Оскільки вартість викраденого майна на час вчинення діяння не перевищувала 2 НМ, до цього діяння має застосовуватися ст. 5 КК.
За приписами п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. 
За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом установлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ст. 284 КПК, у порядку п. 1-2 ч. 2 цього ж положення Кодексу.
Відповідно до абз. 5 ч. 7 ст. 284 КПК ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу.
За статтею 479-2 КПК суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Ґрунтуючись на положенні ч. 1 ст. 434 КПК, касаційний розгляд здійснюється згідно з правилами розгляду в суді апеляційної інстанції з урахуванням особливостей, передбачених гл. 32 вказаного Кодексу. 
Ураховуючи відсутність згоди засудженого, під час розгляду провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 479-2 КПК, суд касаційної інстанції має керуватися ст. 440 КПК.
За приписами ст. 440 КПК суд касаційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
Наведене узгоджується з висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду, викладеному у постанові від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 (провадження 51-2555кмо23).
Беручи до уваги наведене вище, кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 підлягає закриттю судом на підставі п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, вироки місцевого та апеляційного судів скасуванню, а змінена касаційна скарга прокурора частковому задоволенню.
Керуючись статтями 376, 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Змінену касаційну скаргу прокурора - задовольнити частково. 
Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2023 року та вирок Дніпровського апеляційного суду від 04 квітня 2024 року скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185; ч. 4 ст. 185 КК закрити на підставі п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК, оскільки втратив чинність закон, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                               ОСОБА_3