У 

хвала
Іменем України 
10 березня 2025 року
м. Київ
справа № 1-13/2005
провадження № 51-10 зр 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої                                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши заяву засудженого ОСОБА_4 , 
встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Касаційного кримінального суду Верховного Суду з заявою, в якій, відповідно до ст. 380 КПК України, просить роз`яснити: 
- чи втратила чинність ухвала Верховного Суду України від 27 жовтня 2005 року, постановлена за результатами розгляду касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 ; 
- з якої дати вирок Апеляційного суду Полтавської області від 09 червня 2005 року стосовно нього набирає законної сили відповідно до норм                                Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року (далі - КПК 1960 року) у зв`язку із постановленням колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду ухвали від 28 березня 2019 року за результатами розгляду касаційної скарги захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_4 .
Перевіривши заяву ОСОБА_4 , колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. 
Положеннями ст. 401 КПК 1960 року визначено, що вирок місцевого суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляцій, а вирок апеляційного суду - після закінчення строку на подання касаційної скарги, якщо його не було оскаржено. У разі подачі апеляцій, касаційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи відповідно апеляційною чи касаційною інстанцією, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів провадження, сформованих Касаційним кримінальним судом Верховного Суду у провадженні № 51-10 к 18, ухвала Верховного Суду України від 27 жовтня 2005 року, якою вирок Апеляційного суду Полтавської області від 09 червня 2005 року стосовно ОСОБА_4 залишено без зміни, а також ухвала колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 28 березня 2019 року, якою вирок Апеляційного суду Полтавської області від 09 червня 2005 року стосовно ОСОБА_4 змінено, постановлені в порядку КПК 1960 року. 
Так, 13 квітня 2012 року був прийнятий Кримінальний процесуальний кодекс України (далі - КПК 2012 року), який набрав чинності 19 листопада 2012 року. 
Відповідно до п. 11 розділу ХІ «Перехідних положень» КПК 2012 року кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розглядаються судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, з урахуванням положень, передбачених § 3 розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».
Згідно з п. 15 розділу ХІ «Перехідних положень» КПК 2012 року апеляційні та касаційні скарги, заяви про перегляд судових рішень у кримінальних справах, які були розглянуті до набрання чинності цим Кодексом, або у справах, розгляд яких не завершено з набранням чинності цим Кодексом, подаються і розглядаються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, з урахуванням положень, передбачених § 3 розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».
Роз`яснення судового рішення дійсно передбачено положеннями ст. 380 КПК 2012 року. 
Водночас, положеннями КПК 1960 року (які діяли до набрання чинності КПК 2012 року та відповідно до яких проводився розгляд цієї кримінальної справи) та зазначеними вище перехідними положеннями КПК 2012 року не передбачено можливості роз`яснення судових рішень, постановлених в порядку КПК 1960 року.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що у роз`ясненні наведених у заяві ОСОБА_4 питань необхідно відмовити.
Викладене вище, на думку колегії суддів, узгоджується з позицією колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, наведеній в ухвалі від 30 липня 2021 року (провадження № 51-3737 зр 21).
З огляду на зазначене, керуючись КПК 1960 року, пунктами 11, 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК 2012 року в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», Верховний Суд
постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 у роз`ясненні наведених у його заяві питань.
Ухвала Верховного Суду оскарженню не підлягає.
Судді

ОСОБА_1                              ОСОБА_2                                ОСОБА_3