ОКРЕМА ДУМКА
26 лютого 2025 року                                                                           м. Київ
справа № 307/3081/17
провадження № 61-9648св23
 
У грудні 2017 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Тячівського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ДП «Сетам», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу Крец М. Ю. та просили:
- визнати недійсними електронні торги з реалізації однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , які були проведені 11 вересня 2017 року ДП «Сетам»; 
- визнати недійсним та скасувати протокол ДП «Сетам» про проведення електронних торгів від 11 вересня 2017 року за  № 284522 з реалізації спірної квартири; 
- визнати недійсним та скасувати акт про реалізацію предмета іпотеки                    від 27 вересня 2017 року у виконавчому провадженні серії ВП № НОМЕР_1, складений старшим державним виконавцем Тячівського РВ ДВС                   Голубкою І. І., з примусового виконання виконавчого листа                                     № 711/9680/2012 щодо реалізації спірної квартири; 
- визнати недійсним та скасувати свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 28 вересня 2017 року, посвідчене та зареєстроване приватним нотаріусом Крец М. Ю. у реєстрі за № 8707, згідно з яким власником спірної квартири є ОСОБА_3 ; 
- визнати недійсним та скасувати договір купівлі-продажу квартири                          від 06 листопада 2017 року, посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Крец М. Ю. у реєстрі за № 9776, згідно з яким ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_4 придбала спірну квартиру; 
- скасувати рішення приватного нотаріуса Крец М. Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяження за індексним номером 37959655                              від 06 листопада 2017 року щодо реєстрації за ОСОБА_4 права власності на нерухоме майно - спірну квартиру; 
- скасувати державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за ОСОБА_4 .
Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 квітня                   2020 року позов задоволено. Визнано недійсними електронні торги з реалізації однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 29,76 кв. м, які були проведені                 11 вересня 2017 року ДП «Сетам»; визнано недійсним та скасовано протокол ДП «Сетам» про проведення електронних торгів від 11 вересня 2017 року за  № 284522 з реалізації спірної квартири; визнано недійсним та скасовано акт про реалізацію предмета іпотеки від 27 вересня 2017 року у виконавчому провадженні серії ВП НОМЕР_2, складений старшим державним виконавцем Тячівського РВ ДВС Голубкою І. І. з примусового виконання виконавчого листа № 711/9680/2012 щодо реалізації спірної квартири; визнано недійсним та скасовано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 28 вересня 2017 року, посвідчене та зареєстроване приватним нотаріусом Крец М. Ю. у реєстрі за № 8707, згідно з яким власником спірної є ОСОБА_3 ; визнано недійсним та скасовано договір купівлі-продажу квартири від 06 листопада 2017 року, посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Крец М. Ю. у реєстрі за  № 9776, згідно з яким ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_4 придбала спірну квартиру за ціною 48 598,00 грн; скасовано рішення приватного нотаріуса Крец М. Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяження за індексним номером 37959655 від 06 листопада 2017 року щодо реєстрації за ОСОБА_4 права власності на нерухоме майно - спірну квартиру; скасовано державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за ОСОБА_4 . 
Вирішено питання про розподіл судових витрат. 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що державний виконавець не вирішив питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами. На електронних торгах відчужено майно, яке, щонайменше, на 1/2 частки належало позивачам, а не боржнику, чим були порушені їхні права як співвласників. Державний виконавець під час організації та проведення електронних торгів не дотримався вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, внаслідок яких відбулося відчуження всього спірного нерухомого майна, зокрема, частки, яка належить позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , чим порушені їхні права, а тому такі електронні торги необхідно визнати недійсними. Також суд першої інстанції зазначив, що підлягають задоволенню всі інші позовні вимоги, які є похідними.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_5 , як особа, яка не брала участі у справі, ОСОБА_4 , ДП «Сетам», Тячівський РВ ДВС та ОСОБА_3 звернулися з апеляційними скаргами на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 квітня 2020 року.
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 квітня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Постановою Верховного Суду від 22 лютого 2022 року за наслідками розгляду касаційної скарги ОСОБА_2 постанову Закарпатського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
При новому апеляційному розгляді справи постановою Закарпатського апеляційного суду від 25 травня 2023 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 квітня 2020 року закрито. 
Апеляційні скарги ОСОБА_4 , ДП «Сетам», Тячівський РВ ДВС та                      ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 квітня 2020 року залишено без змін.
Враховуючи, що рішенням суду першої інстанції питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_5 не вирішувалося, апеляційний суд закрив апеляційне провадження за її апеляційною скаргою відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.
У решті апеляційний суд погодився з рішенням суду першої інстанції як таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, вважав його законним і обґрунтованим та не вбачав підстав для його скасування.
Постановою Верховного Суду від 26 лютого 2025 року за наслідками розгляду касаційної скарги ОСОБА_4 рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 квітня 2020 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 25 травня 2023 року в частині вирішення вимог про визнання недійсними електронних торгів заявлених до Тячівського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_3 залишено без змін.
Рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 квітня                    2020 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 25 травня                    2023 року в частині вирішення вимог про визнання недійсними та скасування протоколу проведення електронних торгів, акта про реалізацію предмета іпотеки, свідоцтва про придбання нерухомого майна, договору купівлі-продажу нерухомого майна, скасування рішення про державну реєстрацію нерухомого майна та скасування реєстрації нерухомого майна скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих вимог позову.
Верховний Суд, зокрема погодився з судовими рішеннями судів попередніх інстанцій в частині вирішення вимог про визнання недійсними електронних торгів, зазначивши, що позивачі, будучи співвласником спірного майна, не були боржниками у виконавчому провадженні                                   № НОМЕР_1, в межах якого державний виконавець здійснив звернення стягнення на всю квартиру, незважаючи на те, що боржнику належала лише 1/4 її частина. Таким чином, проведення торгів щодо спірного майна відбулося з порушенням прав інших співвласників квартири, оскільки вони не були боржниками у виконавчому провадженні, і відповідно вони не повинні нести юридичної відповідальності за борги ОСОБА_6 .  
Однак з висновками  Верховного Суду в цій частині погодитися не можу з таких підстав.
Як на підставу для задоволення позову, суди першої та апеляційної інстанції, з якими в цій частині погодився й Верховний Суд, послались, зокрема на те, що здійснення продажу з електронних торгів нерухомого майна позивачів, які не є боржником у виконавчому провадженні, в межах якого проводилась реалізація майна, порушує їх законні права та інтереси і тягне за собою недійсність проведених електронних торгів.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2023 року у справі № 233/4365/18 (провадження № 14-96цс21) зазначила, що вимогу про визнання недійсними електронних торгів суд може інтерпретувати як позов про визнання недійсним відповідного договору купівлі-продажу. Проте ця вимога лише за певних умов може бути ефективним способом захисту, наприклад, тоді, коли позивачем і відповідачем є продавець і покупець за договором купівлі-продажу. Право на витребування майна з незаконного володіння може мати як власник, так і законний користувач майна (пункти 36, 39).
Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).
Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (частина перша статті 388 ЦК України). Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень (частина друга цієї статті у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Велика Палата Верховного Суду в пункті 44 постанови дійшла висновку, що якщо позивач не був стороною договору-купівлі продажу, укладеного на електронних торгах, і, наприклад, вважає, що переможець торгів є недобросовісним та не набув право власності на придбане нерухоме майно, він може скористатися прямо визначеним законом для таких спірних правовідносин способом захисту права. Для застосування вимоги про витребування майна з чужого володіння немає потреби в оспоренні електронних торгів (відповідного правочину купівлі-продажу), складених на їх підставі протоколу й акта про проведені електронні торги чи викладеного в окремому документі договору купівлі-продажу. Близькі за змістом висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18 (пункти 52, 57) і від 5 жовтня 2021 року у справі № 910/18647/19 (пункт 9.32)).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18 про визнання недійсними електронних торгів та їх результатів, викладено висновок, що якщо продавець продав товар, який належить іншій особі на праві власності, і продавець не мав права його відчужувати, тоді покупець не набуває права власності на товар, крім випадків, коли власник не має права вимагати його повернення. Зокрема, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадках, встановлених статтею 388 ЦК України (пункт 52).
Якщо позивач вважає, що покупець не набув права власності на отримане ним спірне майно, зокрема, тому, що покупець не є добросовісним набувачем, то він вправі скористатися передбаченими законодавством зобов`язально-правовими способами захисту права власності, передбаченими главою 83 ЦК України. Для застосування таких способів захисту немає потреби в оспоренні результатів електронних торгів або підписаного в подальшому договору купівлі-продажу (пункт 57).
Аналогічний за змістом висновок викладений і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 жовтня 2021 року у справі № 910/18647/19.
Отже, якщо позивач вважає, що покупець не набув права власності на отримане ним спірне майно, зокрема, тому, що покупець не є добросовісним набувачем, то він вправі скористатися передбаченими законодавством способами захисту права власності. Для застосування таких способів захисту немає потреби в оспоренні результатів електронних торгів або підписаного в подальшому договору купівлі-продажу (пункт 9.32).
В цій справі продавцем було ДП «СЕТАМ», покупцем - переможець торгів ОСОБА_3 , який у подальшому відчужив це майно на користь                 ОСОБА_4 , позов про недійсність прилюдних торгів пред`явлений співвласниками нерухомого майна, які вважали, що є підстави для визнання такого правочину недійсним з огляду на порушення їх прав.  Вимоги про витребування нерухомого майна позивачі не заявляли. 
Задовольнивши позовні вимоги про визнання недійсними електронних торгів, з огляду на порушення прав позивачів як співвласників майна, яке було реалізоване в межах виконавчого провадження за боргами іншого співвласника, поза межами вирішення спору залишилось питання добросовісності/недобросовісності покупця нерухомого майна, з урахуванням того, що майно було перепродане,  і як наслідок можливості витребувати у нього майно, яке придбано за договором купівлі-продажу. До виниклих правовідносин не застосовані правила статті 388 ЦК України, оскільки такий позов не пред`явлений. 
З урахуванням наведеного, у задоволенні зазначених позовних вимог необхідно відмовити з підстав обрання позивачами неефективного способу захисту.
 
Суддя	М. Є. Червинська