Дата документу 29.01.2025 Справа № 336/3124/23

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний № 336/3124/23
Провадження №22-ц/807/235/25
Головуючий в 1-й інстанції – Дацюк О.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року                                                         місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача	Кухаря С.В.	
суддів:	Онищенка Е.А., Трофимової Д.А.,	
секретар	Книш С.В.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2024 року, ухвалене у м. Запоріжжі (повний текст рішення складено 30 жовтня 2024 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Запоріжгаз» про визнання протиправним та скасування рішення комісії, відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до АТ «ОГС «Запоріжгаз», вказавши, що 20.09.2022 року працівниками АТ «Запоріжгаз» було демонтовано лічильник газу, встановлений за місцем проживання позивача у АДРЕСА_1 , та встановлено новий лічильник газу. Під час огляду демонтованого лічильника представники відповідача припустили, що всередині корпусу лічильника може знаходитись сторонній предмет, який може впливати на правильність обліку об`єму спожитого газу. 20.09.2022 року був складений акт про порушення, який, на думку позивача, не оформлений належним чином через відсутність детального опису та суті порушення, а ЗВТ направлений на експертизу. 05.10.2022 року комісією з розгляду актів про порушення було прийняте рішення про донарахування об`єму природного газу за період з 20.09.2021 року по 19.09.2022 року на суму 279060,58 гривень. Вказуючи, що позивачем не здійснювалось будь-яке втручання в роботу лічильника, а поміщення всередину корпусу лічильника стороннього предмету неможливо без ушкодження пломб та демонтажу лічильника, позивач просила визнати протиправним та скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення АТ «ОГС «Запоріжгаз», оформлене протоколом від 05.10.2022 року, ухвалене на підставі акту про порушення від 20.09.2022 року. Крім того, позивач посилалась, що діями працівників відповідача їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює у 15000 гривень, які і просить стягнути з відповідача.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2024 року, позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про визнання протиправним та скасування рішення комісії, відшкодування моральної шкоди задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення комісії з розгляду актів про порушення Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» від 05.10.2022 року, ухвалене на підставі акту про порушення № ZP000928 від 20.09.2022 року щодо ОСОБА_1 .
Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди залишено без задоволення.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на користь ОСОБА_1 витрати на залучення експерта в сумі 4543,70 (чотири тисячі п`ятсот сорок три гривні 70 коп).
Стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» в дохід держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 1211,2 гривень (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп).

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Акціонере товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні вимог позову у повному обсязі.

       Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що матеріалами справи доведено втручання у роботу лічильника газу шляхом пошкодження цілісності вихідного патрубку; спосіб втручання – створення отвору у вихідному патрубку; наслідки втручання – викривлення даних обліку природного газу. Вказані обставини беззаперечно підтверджують несанкціоноване втручання в роботу лічильника і правомірність дій відповідача щодо нарахування вартості не облікованого об`єму природного газу.

       Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок винесено обґрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована проживаючою у АДРЕСА_1 ).

Згідно зі відповіддю комерційного директора АТ «Запоріжгаз» від 09.12.2022 року у період з 2020 по 2022 рік за адресою: и. Запоріжжя, вул. Квітки-Основ?яненка, 87 працівниками товариства були проведені контрольні огляди побутового лічильника 01.06.2020 року, 05.01.2021 року та 17.09.2022 року.

20.09.2022 року вищевказаними працівниками відповідача складений акт про порушення № ZP000928, в якому зазначено про несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно.

В зазначеному акті відсутній детальний опис виявленого порушення, а саме не вказано, в чому саме полягало несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ або чому режим його роботи був визначений як позаштатний, а також не вказано, які конкретно пошкодження ЗВТ були виявлені працівниками відповідача.

20.09.2022 року двома представниками АТ «Запоріжгаз» Моруга В.П. та Максимовим Д.І. в присутності ОСОБА_1 демонтований лічильник газу Самгаз G4, та встановлений новий лічильник.

Згідно акту експертизи лічильника газу № 0375 від 28.09.2022 року комісією АТ «Запоріжгаз» проведено огляд лічильника газу Самгаз, демонтованого 20.09.2022 року, в ході якого встановлено, що пломби розташовані відповідно до вказаному у протоколі, пломби не порушені, повірочне тавро на ЗВТ не порушене, лічильний механізм та корпус ЗВТ цілі, сторонніх предметів всередині ЗВТ немає, наявне порушення конструктивної цілісності вихідного патрубку ЗВТ – отвір.

Також відповідачем надані фотографії, зроблені під час огляду лічильника 28.09.2022 року, на яких зображено лічильник, пломби, а також отвір.

05.10.2022 року комісією з розгляду актів про порушення кодексу ГРМ розглянуто акт, в якому вказано про несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ прихованими заходами та позаштатний режим роботи ЗВТ.

При цьому в протоколі засідання комісії відсутнє зазначення та детальний опис виявлених порушень та не вказано, в чому саме полягає несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

Листами від 08.11.2022 року та від 17.03.2023 року АТ «Запоріжгаз» висунуло вимогу до ОСОБА_1 про погашення вартості необлікованого об?єму природного газу в сумі 279060,58 гривень.

Згідно з висновком експерта від 22.05.2024 року виявлений проплавлений отвір на основі вихідного патрубка вимірювального механізму лічильника газу Самгаз G4 неможливо утворити без демонтажу самого лічильника або без розбирання його корпусу у приєднаному до діючого газопроводу та опломбованому стані. Слідів розбирання лічильника не виявлено, цілісність конструкції його корпусу не порушена.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_2 пояснив, що ним досліджувався лічильник газу, слідів розбирання лічильника не було, між тим розібрати лічильник так, щоб не залишились сліди, неможливо. У вихідному патрубку, який зроблений з полімерного матеріалу, міститься отвір, який виглядає як здійснений предметом, розігрітим до достатньо високої температури, тобто отвір проплавлений. Зробити такий отвір, не демонтувавши лічильник або не розібравши його, неможливо.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні вказав, що працює слюсарем з експлуатації та ремонту газового устаткування ТОВ «ОГЗ «Запоріжгаз» з 2020 року. Щодо обставин перевірки у ОСОБА_1 нічого вказати не можу, але зазвичай при проведенні перевірки працівники запалюють конфорку та перевіряють, чи обліковується газ, а якщо газ не обліковується, то виникають підозри щодо роботи лічильника, у зв`язку з чим його демонтують, пакують пломбують.

Свідок ОСОБА_4 показав, що працює майстром відділу інспектування АТ «ОГЗ «Запоріжгаз», а також є членом комісії з проведення експертизи лічильників. Також свідок брав участь при проведенні експертизи лічильника, демонтованого у позивача. При відкритті пакету виявили лічильник, який був цілим, корпус цілий, пломби також були цілі. За допомогою відеокамери провели дослідження лічильника та виявили отвір у патрубку до лічильного механізму. Зазначений лічильник здійснював обрахування газу, але не у всіх режимах.

Свідок ОСОБА_5 суду повідомив, що працює інженером з метрології АТ «ОГЗ «Запоріжгаз», брав участь у проведенні експертизи лічильника.

Задовольняючи вимоги позову частково, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність достатніми та допустимими доказами того, що споживачем послуг ОСОБА_1 було здійснено втручання у роботу ЗВТ або вчинені умисні дії з його пошкодження (зокрема з утворення отвору у вихідному патрубку), а складений 20.09.2022 року акт та акт експертизи від 28.09.2022 року взагалі не містять конкретної інформації щодо виявлених порушень, тож вони у свою чергу не могли бути підставою для прийняття вмотивованого рішення щодо перерахунку (донарахування) об`єму природного газу ОСОБА_1 . При цьому і саме рішення комісії з розгляду актів від 05.10.2022 року не містить конкретного зазначення тих порушень, які інкриміновані ОСОБА_1 , а також і мотивів прийняття рішення щодо здійснення донарахування об`єму природного газу. Вимоги позову в частині стягнення моральної шкоди, не доведені належними доказами, а тому відсутні підстави для їх задоволення.

З вказаними висновками суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду погоджується, виходячи з наступного.

Правовідносини між газорозподільними підприємствами та споживачами природного газу (населенням) урегульовано статтею 714 ЦК України, законами України «Про захист прав споживачів», «Про житлово-комунальні послуги», «Про метрологію та метрологічну діяльність», «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», «Про ринок природного газу», а також Кодексом газорозподільних систем, також договорами про приєднання споживача до газорозподільної системи.

Відповідно до ст.714 ЦК України, за договором постачання енергетичними ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

За правилами ч.2,3 ст.18 Закону України «Про ринок природного газу» приладовий облік природного газу здійснюється з метою визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягів його споживання та/або реалізації, на підставі яких проводяться взаєморозрахунки суб`єктів ринку природного газу. Постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу.

Статтею 13 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що споживач зобов`язаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про ринок природного газу», суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом.

Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р. за N 1379/27824 (далі - Кодекс газорозподільних систем) розроблений відповідно до Закону України «Про ринок природного газу».

Цей Кодекс визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

Відповідно до пункту 3 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем, дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників.

В пункті 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем, визначені терміни, які вживаються у таких значеннях.

Несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Приховані заходи – несанкціоновані заходи, здійснені споживачем чи іншою особою, внаслідок яких здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу, які неможливо виявити без використання спеціальних технічних засобів, проведення земельних робіт, демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів, часткового чи повного демонтажу ЗВТ або дактилоскопічної експертизи чи перевірки метрологічних характеристик ЗВТ.

За приписами пункту 1 глави 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

Згідно з пункту 4 глави 6 розділу X Кодексу газорозподільних систем за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування.

Згідно пункту 4 глави І розділу І Кодексу ГРМ , склад порушення може мати місце за наявності складових, а саме:
наявність дій про втручання в роботу або конструкцію чи складові лічильника газу;
наявність обставин того, що комерційним вузлом обліку не обліковується витрата природного газу, та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу;
наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями з втручання в роботу або конструкцію лічильника та обставинами того, що комерційним вузлом обліку не обліковується природного газу.

За відсутності хоча б однієї із названих умов - цивільно-правова відповідальність не настає (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18 березня 2015 року у справі №3-18гс15, Постанови Верховного Суду від 10.07.2018 р. у справі №909/869/16, постанові від 24.10.2018 р.. у справі №914/2384/17.)

Відповідно до рішення комісії з розгляду актів про порушення Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» від 05.10.2022 року, ухвалене на підставі акту про порушення № ZP000928 від 20.09.2022 року, вирішено акт задовольнити в частині несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ прихованими заходами.

Несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ прихованими заходами відповідно до акту експертизи №0375 від 28.09.2022 року, проведеної комісією Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», є пошкодження конструктивних елементів вихідного патрубка лічильника, а саме наявність стороннього отвору.

При цьому вказаним актом експертизи зафіксовано, що фактичне місце розташування пломб відповідає місцям зазначеним у протоколі, цілісність пломб не порушена, повірочне тавро на ЗВТ не порушене, лічильний механізм та корпус ЗВТ цілі, сторонніх предметів всередині ЗВТ немає.

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/108-24/8919-ТР від 22.05.2024 року, складеним на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.01.2024 року про призначення судової трасологічної експертизи у цій справі, виявлений проплавлений отвір на основі вихідного патрубка вимірювального механізму лічильника газу Самгаз G4 неможливо утворити без демонтажу самого лічильника або без розбирання його корпусу у приєднаному до діючого газопроводу та опломбованому стані. Слідів розбирання лічильника не виявлено, цілісність конструкції його корпусу не порушена.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено ст.ст. 76,77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як установлено ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зважуючи на наявні у справі докази, відповідачем не доведено обставин, які б підтверджували можливість та факт вчинення позивачкою таких дій, які б призвели до пошкодження лічильника, що в подальшому призвело до його некоректної роботи. А враховуючи відсутність усіх складових правопорушення з боку позивачки, дії відповідача щодо задоволення акту про порушення і подальшого нарахування вартості необлікованого об`єму природного газу є протиправними. 

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:
       
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2024 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 30 січня 2025 року.

Головуючий, суддя-доповідач                                                С. В. Кухар

судді:                                                                                Е. А. Онищенко

Д. А. Трофимова