ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 686/13516/24
Провадження № 22-ц/820/276/25

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
 
Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,
 
секретаря: Шевчук Ю.Г.,
 
учасники справи: відповідач ОСОБА_1 ,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 вересня 2024 року (суддя Мазурок О.В.) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
 
в с т а н о в и в :
У травні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (далі – ПрАТ «СК«Євроінс Україна») про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
В обґрунтування позовних вимог вказав, що 07.03.2023 року о 08 год. 25 хв. в м. Хмельницькому, по вул. Західно-Окружній, 9/1, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «ГАЗЕЛЬ 3301» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись у крайній правій смузі руху, при виконанні маневру перестроювання у крайню ліву смугу руху, не переконався у безпечності маневру, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем, марки OPEL» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.
Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.01.2024 року, яка набрала чинності 30.01.2024 року, у справі № 686/7761/23, ОСОБА_1 визнано винним за ст. 124 КУпАП.
Транспортний засіб марки «ГАЗЕЛЬ 3301» д.н.з. НОМЕР_1 застраховано відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в страховій компанії ПрАТ «СК«Євроінс Україна».
10 березня 2023 року позивач звернувся до ПрАТ «СК«Євроінс Україна» заявою про відшкодування шкоди, на яку отримав повідомлення у додатку «Rakuten Viber» наступного змісту: «Так, вже отримали звіт, Тотал. Ринкова вартість 135921,82 - залишки 95337,37=40584,45 грн. і ми віднімаємо франшизу (2600 грн., яку Вам повинен відшкодувати особисто винуватець ДТП) і платимо Вам 37984,45 грн.».
В подальшому, не погодившись із вказаною сумою страхування позивач звернувся до судового експерта, згідно висновку якого за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження № 009/24 від 08.03.2024 року було встановлено:вартість відновлювального ремонту автомобіля Opel Astra G 1.4і 16V Ваsе, - 307576,88 грн.; (ринкова вартість автомобіля) вартість матеріального збитку – 145335,60 грн.; ринкова вартість пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля – 10730,21 грн.
Отже, ПрАТ «СК«Євроінс Україна» має виплатити йому різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, що становить 134605,39 грн. так як ремонт вважається економічно необґрунтованим, а належний йому автомобіль є фізично знищеним.
Також просить стягнути із  ОСОБА_1  моральну шкоду в сумі 30000 грн., враховуючи усі страждання, які довелося перенести позивачу зокрема: порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров`я, а також моральних страждань, пов`язаних з дорожньо-транспортною пригодою та знищенням автомобіля без можливості відновлення, звернення за захистом порушених прав до суду.Сума франшизи - 2600 грн., також підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 .
Посилаючись за зазначене, позивач просив суд стягнути з ПрАТ «СК«Євроінс Україна» на свою користь матеріальну шкоду завдану внаслідок ДТП, що сталося 07.03.2023 року у сумі 134605,39 грн., стягнути з ОСОБА_1 на свою користь франшизу у сумі 2600 грн. та моральну шкоду у розмірі 30000 грн.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 вересня 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «СК«Євроінс Україна» на користь ОСОБА_2 134605,39 грн. страхового відшкодування, 16100,60 грн. витрат на правову допомогу та 1185,04 грн. сплаченого судового збору. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2600 грн. франшизи, 15000 грн. моральної шкоди, 2105,20 грн. витрат на правову допомогу та 154,95 грн. сплаченого судового збору. В решті позову відмовлено.
Суд керувався тим, що ДТП сталася з вини ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована ПрАТ «СК«Євроінс Україна». За висновком експерта №009/24 від 08.03.2024 року, наданим позивачем, який є належним доказом, автомобіль Opel Astra є фізично знищеним, у зв`язку з чим підлягає відшкодуванню страхова виплата в межах ліміту страхування, як різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 134605,39 грн. Крім того, суд дійшов висновку, що із винної в ДТП особи ОСОБА_1 слід стягнути 2600 грн. франшизи та, із урахуванням обставин ДТП, заподіяна моральна шкода в розмірі 15000 грн.
З урахуванням пропорційності задоволених позовних вимог, суд розподілив між відповідачами понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір.
В апеляційній скарзі ПрАТ «СК«Євроінс Україна» посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог до ПрАТ «СК«Євроінс Україна» скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог до ПрАТ «СК«Євроінс Україна», в іншій частині рішення залишити без змін. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що страховою компанією у передбачений законом строк було організовано огляд транспортного засобу, про що складено відповідний акт огляду та виплачено страхове відшкодування. Проведений на замовлення ПрАТ «СК«Євроінс Україна» звіт та висновок оцінювача ОСОБА_3 відповідає приписам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національному стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і Майнових прав», що затверджено Постановою КМУ від 10.09.2003 року № 1440, та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Відповідно до вказаного звіту №22442 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу OPEL ASTRA складає 253883,32 грн. із ПДВ, ринкова вартість – 135921,82 грн., вартість придатних залишків – 95337,37 грн. Отже сума страхового відшкодування становить: 37984,45 грн. = 135921,82 грн. - 95337,37 грн. – 2600 грн. (франшиза). Позивач у своєму позові не зазначає, що суд має надати перевагу його висновку та не брати до уваги звіт відповідача. Крім того, суд у своєму рішенні також не аргументував, чому надає перевагу висновку позивача. На думку апелянта висновок наданий позивачем є недопустимим та неналежним доказом у справі, оскільки він не містить відомостей про те, що висновок підготовлений для подання до суду та що експерт повідомлений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивач не погоджується із доводами апеляційної скарги, вважає їх необґрунтованими, а відшкодування матеріальної шкоди позивачу має здійснюватися згідно висновку експерта №009/24 від 08.03.2024 року., який є належним доказом. Заперечує щодо виплати йому страховою компанією страхового відшкодування в розмірі 37984,45 грн., і доказів такої сплати апелянтом ні до відзиву на позовну заяву, ні до апеляційної скарги додано не було.
В судове засідання представник апелянта не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, документи в електронному вигляді були надіслані одержувачу ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та його представнику Пилипець А.Ю. 10.12.2024 до електронних кабінетів.
Позивач ОСОБА_2 та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надійшла заява про розгляд справи без їх участі.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги, покладався на думку суду.
Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно з частиною 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Рішення суду першої інстанції в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2600 грн. франшизи та 15000 грн. моральної шкоди сторонами не оскаржується, а тому апеляційним судом в цій частині не переглядається.
Судом встановлено, що 07.03.2023 року о 08 год. 25 хв. в м. Хмельницькому, по вул. Західно-Окружній, 9/1, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «ГАЗЕЛЬ 3301», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись у крайній правій смузі руху, при виконанні маневру перестроювання у крайню ліву смугу руху, не переконався у безпечності виконання маневру, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем, марки «OPEL», державний номерний знак НОМЕР_2 , який під керуванням водія ОСОБА_2 рухався у попутному напрямку в крайній лівій смузі руху, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.
Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 січня 2024 року у справі № 686/7761/23, ОСОБА_1 визнано винним за ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 30.01.2024 року. 
Транспортний засіб марки «ГАЗЕЛЬ 3301», державний номерний знак НОМЕР_1 , застраховано в страховій компанії Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна», станом на 07.03.2023 року - діючий поліс №212664960. Ліміт страхового відшкодування за шкоду, завдану майну -160000 грн. Франшиза 2600 грн. ( а.с.157 т.1).
10 березня 2023 року позивач звернувся до ПрАТ «СК«Євроінс Україна» із заявою про відшкодування шкоди та до заяви надав перелік документів, які передбачені ст. 35.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних».
У відповідь на дану заяву позивач отримав повідомлення у додатку «Rakuten Viber» наступного змісту: «Так, вже отримали звіт, Тотал. Ринкова вартість 135921,82 - залишки 95337,37 = 40584,45 грн. і ми віднімаємо франшизу (2600 грн., яку Вам повинен відшкодувати особисто винуватець ДТП) і платимо Вам 37984,45 грн.».
Доказів того, що ПрАТ «СК«Євроінс Україна» виплатило позивачу вказану суму – 37984,45 грн. матеріали справи не містять, та позивачем заперечується.
Відповідно до Звіту №22442 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 05.04.2023 року, складеного на замовлення ПрАТ «СК«Євроінс Україна», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу OPEL ASTRA, державний номерний знак НОМЕР_2 , становить 253883,32 грн., вартість матеріального збитку - 135921,82 грн.
Згідно висновку вартості придатних залишків №22442/1, складеного на замовлення ПрАТ «СК«Євроінс Україна», вартість транспортного засобу у пошкодженому стані становить 95337,37 грн.
Відповідно до висновку експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження №009/24 від 08.03.2024: вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Opel Astra G 1.4і 16V Ваsе, реєстраційний номер: НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження у ДТП, враховуючи пошкодження зазначені в Актах огляду транспортного засобу від 05.03.2024 року, станом на час завершення виконання даного дослідження, складає: 145335 грн. 60 коп. Ринкова вартість пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля Opel Astra G 1.4і 16V Ваsе, реєстраційний номер: НОМЕР_2 , на момент огляду складає: 10730 грн. 21 коп.
Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
За змістом статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Стаття 1187 ЦК України відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність, пов`язану з використанням транспортних засобів.
В силу частини другої цієї статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Закон України від 1 липня 2004 року №1961-ІV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі – Закон №1961-ІV), регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Із положень статті 3 Закону №1961-ІV слідує, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до статті 6 Закону №1961-ІV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
За змістом пункту 22.1 статті 22 Закону №1961-ІV у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого, належить, зокрема, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди (пункт 30.1 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (пункт 30.2 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими – прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість (пункт 36.2 статті 36 Закону №1961-ІV).
Як передбачено частиною другою статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно з частиною першою статті 9 Закону України від 12 липня 2001 року №2658-ІІІ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.
Із положень пункту 12.1 статті 12 Закону №1961-ІV слідує, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі – КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ встановлені Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395, в редакції на час виникнення спірних правовідносин; далі – Методика),
Методика застосовується, в тому числі, для визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ, і для визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ (пункт 1.4 Методики).
Із положень пункту 2.4. Методики слідує, що вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
У пункті 5.1 Методики визначено, що технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) дає змогу за допомогою органолептичних методів визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд, у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.
В силу пунктів 8.1, 8.3 Методики для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту (вартість ремонтно-відновлювальних робіт, вартість необхідних для ремонту матеріалів, вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту) з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини ВТВ (величина втрати товарної вартості).
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки виникають, зокрема внаслідок правопорушень (деліктів), у зв`язку з чим потерпіла сторона має право вимагати відшкодування завданих збитків, а на правопорушника покладається обов`язок відшкодувати ці збитки.
В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою завдавача шкоди, вина останнього.
За загальним правилом шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела.
З метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та захисту майнових інтересів страхувальників особи, діяльність яких пов`язана з використанням транспортних засобів, зобов`язані застрахувати свою цивільно-правову відповідальність перед іншими особами на випадок завдання шкоди.
Якщо деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик повинен виплатити потерпілому страхове відшкодування в порядку, передбаченому Законом №1961-ІV.
Шкода потерпілому відшкодовується у розмірі реальної вартості втраченого майна на час розгляду справи, а страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямих збитків, яких зазнав потерпілий.
У разі пошкодження транспортного засобу під час дорожньо-транспортної пригоди потерпілому відшкодовуються витрати, пов`язані з його відновлювальним ремонтом з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати потерпілого на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди та поміщення його на стоянку з поважних причин.
Визначення розміру матеріальних збитків, завданих власнику транспортного засобу внаслідок його пошкодження, здійснюється з урахуванням оціночних процедур, установлених чинним законодавством, у тому числі Методикою, за наслідками яких (після особистого огляду експертом (оцінювачем) транспортного засобу) визначається вартість його відновлювального ремонту (вартість ремонтно-відновлювальних робіт, вартість необхідних для ремонту матеріалів, вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту) з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників транспортного засобу та величини втрати товарної вартості.
За загальним правилом у разі відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу на рахунок потерпілого сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного законом податку на додану вартість. Також страхове відшкодування зменшується на визначену у договорі страхування суму франшизи.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
Зібрані докази вказують на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_1 , внаслідок чого потерпілому ОСОБА_2 завдано майнової шкоди.
Цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля «ГАЗЕЛЬ 3301», державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована ПрАТ «СК «Євроінс Україна», яке як вбачається із матеріалів справи визнало дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком, однак доказів щодо виплати страхового відшкодування у будь-якому розмірі матеріали справи не містять, позивач заперечує виплату страховою компанією страхового відшкодування.
Згідно висновку експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження №009/24 від 08.03.2024 року, автомобіль потерпілого є фізично знищеним, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Opel Astra G 1.4і 16V Ваsе, реєстраційний номер: НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження у ДТП, враховуючи пошкодження зазначені в Актах огляду транспортного засобу від 05.03.2024 року, станом на час завершення виконання даного дослідження, складає: ринкова вартість автомобіля до ДТП- 145335,60 грн., ринкова вартість пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля Opel Astra G 1.4і 16V Ваsе, реєстраційний номер: НОМЕР_2 , на момент огляду складає: 10730,21 грн.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про завдання ОСОБА_4 майнової шкоди у результаті пошкодження автомобіля в розмірі 134605,39 грн. (145335,60 грн. - 10730,21 грн.).
Доводи ПрАТ «СК «Євроінс Україна» про те, що висновок експерта №009/24 від 08.03.2024 року, який складений судовим експертом Соломахою В.С. на замовлення позивача ОСОБА_2 , є неналежним і недопустимим доказом, не ґрунтуються на фактичних обставинах і чинному законі.
Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі висновками експертів.
Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
За змістом статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 102 ЦПК України висновок експерта – це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Із положень частини першої статті 106 ЦПК України слідує, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.
Висновок експерта є одним із доказів, на підставі якого суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Процесуальний закон передбачає можливість проведення експертизи як на підставі ухвали суду, так і на замовлення учасника справи.
Висновок, який склав експерт за зверненням учасника справи, має силу доказу у справі як і висновок експерта, призначеного судом.
Водночас у висновку експерта, складеного на замовлення учасника справи, має бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Незазначення експертом у висновку цих відомостей тягне за собою визнання судом такого висновку неналежним і недопустимим доказом (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі №522/1029/18).
ОСОБА_2 обґрунтував свої вимоги про відшкодування збитків висновком експерта №009/24 від 08 березня 2024 року, в якому зазначено, що цей висновок підготовлено для подання до суду, а експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Указаний висновок експерта відповідає Методиці, а страхова компанія не навела достатніх аргументів про невідповідність висновку експерта вимогам національних стандартів з оцінки майна та наявність у ньому недостовірних вихідних даних.
Суд першої інстанції правомірно розцінив поданий ОСОБА_2 висновок експерта як належний та допустимий доказ у справі.
Щодо наданого страховою компанією звіту №22442 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складеного 05 квітня 2023 року Товариством з обмеженою відповідальністю «СЗУ Україна», на підставі якого ПАТ «СК «Євроінс Україна» обчислило страхове відшкодування, то він підлягає відхиленню, оскільки всупереч пункту 5.1 Методики оцінювач склав указаний звіт без особистого технічного огляду пошкодженого автомобіля.
Суд першої інстанції правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини, внаслідок чого доводи апеляційної скарги про те, що суд ухвалив незаконне рішення, є помилковими.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням судами обставин, що мають значення для справи, відповідністю висновків суду обставинам справи, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення підстави для розподілу судових витрат у суді апеляційної інстанції відсутні.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 вересня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 17 лютого 2025 року.

Судді:                                                                        Т.О. Янчук

                                                                               Л.М. Грох

       О.І. Ярмолюк