П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

25 лютого 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/30034/24	

Перша інстанція: суддя Скупінська О.В.,
повний текст судового рішення
складено 20.12.2024, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого           судді                    -            Джабурія О.В.
суддів                                          -            Вербицької Н.В.
-            Кравченка К.В.
при секретарі                                  -            Філімович І.М.
за участю: 
                    представника апелянта 1 – Дудки С.С.
                    представника апелянта 2 – Левенець А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційними скаргами Головного управління Національної поліції в Одеській області, ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА
НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) через свого представника звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі – відповідач, ГУНП в Одеській області), в якому просив суд визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 31.08.2024 року № 2283 «Про заходи дисциплінарного впливу» в частині застосування до майора поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора-чергового чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області, дисциплінарного стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність, стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення, невиплачене ОСОБА_1 під час проведення службового розслідування та у зв`язку з прийняттям наказу про застосування дисциплінарного стягнення, мотивуючи це порушенням порядку проведення службового розслідування, що виразилось у повторності проведення службового розслідування щодо виконання позивачем своїх службових обов`язків під час добового чергування 26.06.2024 року, порушенням принципів службового розслідування, зокрема, принципу безсторонності (неупередженості), недоведеністю факту вчинення дисциплінарного проступку та відсутністю правових підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. 
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 року відкрито позовне провадження та вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
22.10.2024 року від представника відповідача до суду надійшов відзив, у якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав того, що відповідно до висновку службового розслідування, дисциплінарна комісія вирішила обмежитись раніше застосованим дисциплінарним стягненням у вигляді попередження про неповну службову відповідність, оголошеним наказом ГУНП в Одеській області від 29.07.2024 року № 1967, тобто, позивача наказом ГУНП в Одеській області від 31.08.2024 року № 2283 «Про заходи дисциплінарного впливу» не притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Отже, відповідач вважає, що наказ ГУНП в Одеській області від 31.08.2024 року № 2283 «Про заходи дисциплінарного впливу» не породжує правових наслідків. Відповідач посилається на те, що зазначена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, які викладені в постанові від 11.11.2020 року у справі № 732/833/17. Підсумовуюче вищезазначене, на думку відповідача, наказ ГУНП в Одеській області від 31.08.2024 року № 2283 не породжує для позивача правових наслідків, а отже, позов не підлягає задоволенню. Щодо виплати грошового забезпечення відповідач зазначив, що з довідки про грошове забезпечення вбачається, що позивачу виплачено всі види грошового забезпечення, крім тих, які не мають постійного характеру, отже, позовні вимоги в цій частині задоволенню також не підлягають.
29.10.2024 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив.
01.11.2024 року від представника позивача до суду надійшли доповнення підстав адміністративного позову та уточнення позовних вимог. З підстав викладених в позовній заяві та в доповненнях підстав позову позивач просив задовольнити його позовні вимоги у наступній редакції: визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 31.08.2024 року № 2283 «Про заходи дисциплінарного впливу»; стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення, невиплачене ОСОБА_1 під час проведення службового розслідування та дії наказу від 31.08.2024 року № 2283 «Про заходи дисциплінарного впливу» по день винесення судового рішення. В доповненнях підстав адміністративного позову позивач, зокрема, послався на те, що оскаржуваний наказ містить загальні посилання на незабезпечення позивачем під час добового чергування 26.06.2024 року безперервного стеження за оперативною обстановкою на території обслуговування та/або нездійснення в повному обсязі інформування про її стан керівників Головного управління та УОАЗОР ГУНП в Одеській області. На думку позивача, такі висновки є безпідставними, оскільки складом чергової зміни під час добового чергування 26.06.2024 року здійснювалось безперервне стеження за оперативною обстановкою на території обслуговування, здійснювалось інформування про її стан керівників Головного управління та УОАЗОР ГУНП в Одеській області, що підтверджується зібраними під час службового розслідування доказами. Позивач зазначив, що фактично суть порушень, на думку відповідача, у спірному випадку полягає у нездійсненні інформування керівників Головного управління та УОАЗОР ГУНП в Одеській області про зареєстровані Роздільнянським РВП в ЄО №№ 3947, 3948 від 26.06.2024 року повідомлення щодо наміру осіб незаконно перетнути державний кордон, скоїти кримінальне правопорушення, яке передбачене частиною другою статті 332 КК України і відноситься до категорії тяжких злочинів, нездійсненні протягом чергування 26.06.2024 року обміну інформацією та взаємодії з працівниками Державної прикордонної служби України. Однак, на думку позивача, він не може бути притягнутий до відповідальності за вказані вище порушення, оскільки за повноту й об`єктивність формування інформаційних даних, своєчасне надання оперативних зведень та іншої інформації відповідає саме старший інспектор з особливих доручень - черговий чергової частини ГУНП, який є старшим чергової зміни та добового наряду чергової служби ГУНП. Позивач наголосив, що він не займає посаду старшого інспектора з особливих доручень - чергового чергової частини ГУНП, а 26.06.2024 року обов`язки старшого інспектора з особливих доручень чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Одеській області на добовому чергуванні виконував майор поліції - ОСОБА_2 , а не він. Крім того позивач вважає, що в ході службового розслідування відповідачем були безпідставно проігноровані пояснення ОСОБА_2 , згідно яких повідомлення Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ІКС ІПНП № 3947, 3948 від 26.06.2024 року не мали бути включені у доповідь, оскільки вони не підпадають під дію наказу НПУ № 1060 від 14.11.2023 року, з огляду на те, що відомості щодо цих подій не вносились до ЄРДР. Пояснення ОСОБА_2 підтверджуються поясненнями і чергових Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області, які відібрані в ході службового розслідування, в яких вказано про те, що черговий Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області, з урахуванням інформації від слідчого, повідомив ЧЧ ГУНП в Одеській області, що інформація по вказаним ЄО № 3947, 3948 від 26.06.2024 року (щодо перетину кордону) до ЄРДР вноситись не буде. Позивач зазначив, що перелік правопорушень та подій, інформація про які подається до центрального органу управління поліції, головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києві затверджений наказом Національної поліції України від 04.07.2018 року № 645, який станом на момент виникнення спірних правовідносин діяв в редакції наказу НПУ від 14.11.2023 року № 1060, однак, відповідач не вказує під дію положень якого пункту вказаного наказу підпадають повідомлення Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ІКС ІПНП № 3947, 3948 від 26.06.2024 року. На думку позивача, повідомлення Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ІКС ІПНП № 3947, 3948 від 26.06.2024 року не підпадають під дію наказу Національної поліції України від 04.07.2018 року № 645 «Перелік правопорушень та подій, інформація про які подається до центрального органу управління поліції, головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києві», з урахуванням змін внесених наказом НПУ № 1060 від 14.11.2023 року. З огляду на викладене, позивач вважає, що з його боку відсутній склад дисциплінарного проступку.
Ухвалою суду від 04.11.2024 року задоволено заяву представника позивача про зміну позовних вимог, прийнято до розгляду позовні вимоги у редакції заяви від 01.11.2024 року (вхід. № ЕС/59570/24).
Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року у справі № 420/30034/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення грошового забезпечення задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано пункт 2 наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 31.08.2024 року № 2283 «Про заходи дисциплінарного впливу». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
На вказане рішення суду ОСОБА_1 через свого представника подав апеляційну скаргу. 
Апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року у справі № 420/30034/24 в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення, невиплаченого ОСОБА_1 під час проведення службового розслідування та дії наказу від 31.08.2024 року № 2283 «Про заходи дисциплінарного впливу» по день винесення судового рішення та прийняти нове судове рішення у вказаній частині, яким задовольнити позовні вимоги.
Апелянт вважає, що судом першої інстанції при вирішенні справи неправильно застосовані норми матеріального права, неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а тому, на думку апелянта, є всі підстави для скасування рішення. Апелянт посилається на те, що судом першої інстанції помилково не взято до уваги те, що з 01.07.2024 року позивача фактично допущено до виконання службових обов`язків за посадою старшого інспектора – чергового чергової частини, однак, з урахуванням завдань та обов`язків, які визначені у Тимчасовій посадовій інструкції старшого інспектора – чергового чергової частини, яка затверджена 01.07.2024 року виконуючим обов`язки начальника УОАЗОР ГУНП в Одеській області полковником поліції Є. Рудковським, з 01.07.2024 року позивач виконував службові обов`язки за посадою старшого інспектора – чергового чергової частини з урахуванням завдань та обов`язків, які визначені у вказаній Тимчасовій посадовій інструкції, а тому, на думку позивача, грошове забезпечення йому мало виплачуватись у повному обсязі. Апелянт зазначає, що до позовної заяви додано витяг з особової картки ОСОБА_1 від 20.08.2024 року, з якого чітко вбачається, які складові грошового забезпечення не виплачені позивачу під час проведення службового розслідування та у зв`язку з прийняттям наказу про застосування дисциплінарного стягнення, яке оскаржується у даній справі, а саме премія та додаткова винагорода. Крім того апелянт наголосив, що вимогами п. 5 розділу III Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року № 260, передбачено можливість відновлення прав поліцейського на отримання премії, яке він втратив у зв`язку з усуненням (відстороненням) його від виконання службових обов`язків (службових повноважень), у разі, якщо обставини, у зв`язку із якими, відбулось відсторонення, не знайшли свого підтвердження. У зв`язку із відсутністю будь-яких підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та протиправністю дисциплінарного наказу, а також з огляду на виконання позивачем з 01.07.2024 року службових обов`язків за посадою старшого інспектора – чергового чергової частини, однак, з урахуванням завдань та обов`язків, які визначені у Тимчасовій посадовій інструкції старшого інспектора – чергового чергової частини, яка затверджена 01.07.2024 року виконуючим обов`язки начальника УОАЗОР ГУНП в Одеській області полковником поліції Є. Рудковським, позивач вважає, що його права на отримання премії та додаткової винагороди на період воєнного стану мають бути відновлені шляхом стягнення з відповідача грошового забезпечення, невиплаченого йому під час проведення службового розслідування та дії наказу від 31.08.2024 року № 2283 «Про заходи дисциплінарного впливу».
Також на вказане рішення суду першої інстанції Головне управління Національної поліції в Одеській області подало апеляційну скаргу. 
Апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року у справі № 420/30034/24 та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог повністю.
Апелянт вважає, що судом першої інстанції при вирішенні справи неправильно застосовані норми матеріального права, неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а тому, на думку апелянта, є всі підстави для скасування рішення. Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не досліджував правову позицію ГУНП в Одеській області та помилково не взяв до уваги, що відповідно до висновку службового розслідування дисциплінарна комісія вирішила обмежитись раніше застосованим дисциплінарним стягненням у вигляді попередження про неповну службову відповідність, яке оголошено наказом ГУНП в Одеській області від 29.07.2024 року № 1967, тобто позивача наказом ГУНП в Одеській області від 31.08.2024 року № 2283 «Про заходи дисциплінарного впливу» не притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а отже, наказ ГУНП в Одеській області від 31.08.2024 року № 2283 «Про заходи дисциплінарного впливу» не породжує правових наслідків для позивача. Апелянт вважає, що поданий ОСОБА_1 позов має бути залишений судом без розгляду. На думку апелянта, зазначена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, які викладені в постанові від 11.11.2020 року у справі № 732/833/17. Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції жодним чином не спростував вказану правову позицію та не відобразив у рішенні. Підсумовуючи вищезазначене, апелянт вважає, що наказ ГУНП в Одеській області від 31.08.2024 року № 2283 не породжує для позивача правових наслідків, а отже, позов не підлягає задоволенню.
04.02.2025 року (вхід. № 6240/25) на адресу суду апеляційної інстанції від представника ОСОБА_1 – Дудки Світлани Сергіївни надійшов відзив на апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якому заявник просить залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення. Представник позивача посилається, зокрема, на те, що доводи апеляційної скарги відповідача про те, що наказом ГУНП в Одеській області від 31.08.2024 року № 2283 «Про заходи дисциплінарного впливу» позивача не притягнуто до дисциплінарної відповідальності суперечать змісту прийнятого відповідачем рішення – наказу, в якому прямо вказано, що позивач підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності. Представник позивача зазначає, що право позивача на оскарження в судовому порядку застосованого дисциплінарного стягнення, незалежно від виду стягнення, прямо встановлено ч. 4 ст. 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та ст. 5 КАС України. 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, апеляційна скарга відповідача - залишенню без задоволення.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проходить службу в поліції на посаді старшого інспектора-чергового чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі - УОАЗОР ГУНП в Одеській області).
Як зазначено в позовній заяві та визнається відповідачем, протягом 2022-2024 р.р. позивач перебував у складі Сил і засобів оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та виконував бойові (службові) завдання.
З наданих до суду доказів вбачається, що наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 23.05.2022 року № 628 ОСОБА_1 відзначений почесним нагрудним знаком Головнокомандувача Збройних Сил України «За заслуги перед Збройними Силами України».
28.12.2022 року майор поліції ОСОБА_3 нагороджений відзнакою Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 16.10.2023 року № 2427 ОСОБА_1 відзначений почесним нагрудним знаком Головнокомандувача Збройних Сил України «За сприяння війську».
Позивач посилається на те, що з 19.03.2024 року вибув зі складу Сил і засобів оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », після чого приступив до виконання обов`язків старшого інспектора-чергового чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області, що також визнається відповідачем.
28.06.2024 року заступником начальника управління - начальником ВДС ГУНП в Одеській області полковником поліції Є. Рудковським складено доповідну записку на ім`я начальника ГУНП в Одеській області І.Жука, в якій зазначено, що 26.06.2024 року під час перевірки стану організації службової діяльності чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області було встановлено, що у старшого інспектора-чергового ЧЧ УОАЗОР ГУНП в Одеській області майора поліції С. Приходька логін та пароль до ІПНП заблокований, у зв`язку із чим майор поліції ОСОБА_4 не міг виконувати свої обов`язки, визначені розділом IV Інструкції з організації діяльності чергової служби в Національній поліції України, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23 травня 2017 року № 440, та розділу V Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.04.2020 року № 357, щодо реагування на заяви і повідомлення про порушення або події. 
Наказом ГУНП в Одеській області від 29.06.2024 року № 1663, на підставі зазначеної вище доповідної записки заступника начальника управління - начальника ВДС ГУНП в Одеській області полковника поліції Є. Рудковського, з метою перевірки відомостей щодо можливих порушень з боку працівників УОАЗОР ГУНП в Одеській області, зокрема, посадових інструкцій, призначено службове розслідування.
Наказом ГУНП в Одеській області від 29.06.2024 року № 986 о/с відсторонено від виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування майора поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора-чергового чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області.
01.07.2024 року ОСОБА_1 ознайомлено з Тимчасовою посадовою інструкцією старшого інспектора – чергового чергової частини, яка затверджена 01.07.2024 року виконуючим обов`язки начальника УОАЗОР ГУНП в Одеській області полковником поліції Є.Рудковським.
Згідно вказаної Тимчасової посадової інструкції на старшого інспектора – чергового чергової частини ОСОБА_1 тимчасово покладені наступні завдання та обов`язки, а саме визначено: безпосередньо забезпечує належне заповнення усіх відомостей до ІПНП; друкування відомостей, що надходить з УІАП ГУНП електронною поштою, списку злочинів, що знаходяться на контролі НП України, видає інформацію за вказівкою керівництва УОАЗОР ГУНП; контролює використання і роботу ІПНП, повноту й об`єктивність інформації, що передається, виявлені недоліки доповідає начальникові чергової частини УОАЗОР ГУНП; проводить корегування різноманітних баз даних та інших інформаційно-довідкових матеріалів, які ведуться у черговій частині УОАЗОР ГУНП; щодня проводить звірення інформації, наданої підрозділами поліції до ІПНП, у разі виявлення розбіжностей узагальнює та доповідає начальнику чергової частини УОАЗОР; формує номенклатурні справи службової документації (добові зведення, телеграми тощо); здійснює ведення роботи з документами у відповідності з чинним законодавством; здійснює моніторинг в системі ІПНП скарг від громадян та доповідає начальнику чергової частини УОАЗОР.
Відповідно до планів роботи, яку виконував позивач у період з 01.07.2024 року по 13.08.2024 року згідно цієї Тимчасової посадової інструкції, що відображені у робочому зошиті позивача із затвердженням начальником і заступником начальника чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області, позивач виконував наступні посадові обов`язки, зокрема: робота в підсистемі ІПНП; обробка електронних карток (ЄО); підготовка описів; оформлення номенклатури справ; опитування співробітників чергової частини згідно скарг; підготовка доповідних записок, відповідей на скарги; опрацювання відеоматеріалів, участь у нарадах тощо. 
За результатами проведення службового розслідування складено висновок, який затверджено начальником ГУНП в Одеській області І.Жуком 12.07.2024 року.
У той же день, 12.07.2024 року, заступником начальника управління - УОАЗОР ГУНП в Одеській області полковником поліції Є. Рудковським подано на ім`я начальника ГУНП в Одеській області І.Жука рапорт № 5/1-1459, в якому зазначено, що під час опрацювання оперативної інформації виявлено факт незабезпечення збирання, опрацювання та інформування в установленому порядку керівника ГУНП в Одеській області, його заступників та керівника УОАЗОР ГУНП в Одеській області про вчинення на території обслуговування резонансних кримінальних порушень, а саме: ВнП № 1 (Балта) Подільського РУП ГУНП в Одеській області ІКС ІПНП № 2434 від 26.06.2024 року; Роздільнянський РВП ГУНП в Одеській області ІКС ІПНП № 3947, 3948 від 26.06.2024 року; ВП № 2 (Приморський) ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ІКС ІПНП № 14832 від 26.06.2024 року; ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ІКС ІПНП № 11853 від 27.06.2024 року.
В зазначеному рапорті запропоновано призначити службове розслідування, проведення якого доручити дисциплінарній комісії, утвореній з працівників УОАЗОР ГУНП в Одеській області, а також, з метою запобігання перешкоджання С.Приходьком встановленню обставин виявленого дисциплінарного проступку, відсторонити від виконання службових обов`язків ОСОБА_5 на період проведення службового розслідування.
Наказом ГУНП в Одеській області від 15.07.2024 року № 1812, на підставі вказаного вище рапорту заступника начальника управління - начальника ВДС УОАЗОР ГУНП в Одеській області полковника поліції Є. Рудковського від 12.07.2024 року № 5/1-1459, з метою перевірки відомостей щодо можливих порушень з боку працівників УОАЗОР ГУНП в Одеській області, зокрема, старшим інспектором-черговим чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 у частині не інформування у встановленому порядку керівника ГУНП в області, його заступників та керівника УОАЗОР ГУНП в Одеській області про вчинення на території обслуговування резонансних кримінальних правопорушень, повторно призначено службове розслідування.
Наказом ГУНП в Одеській області від 15.07.2024 року № 1113 о/с позивача повторно відсторонено від виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування.
29.07.2024 року ГУНП в Одеській області прийнято наказ № 1967 «Про заходи дисциплінарного впливу», згідно якого, за порушення п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 5 ч. 3 ст. 1, ч. 2 ст. 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VIII, що виразилось у свідомому невиконані на належному рівні своїх службових обов`язків, а саме заступанні на добове чергування протягом квітня, травня і червня 2024 року за відсутності можливості роботи в ІКС ІПНП, не інформуванні безпосереднього керівника про відсутність можливості виконувати наказ про заступання на добове чергування з обґрунтуванням причин його невиконання, невжитті заходів до подолання перешкод у виконанні розпорядчих документів, майора поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора-чергового чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, попереджено про неповну службову відповідність.
Висновок службового розслідування, яке проводилось на підставі наказу ГУНП в Одеській області від 15.07.2024 року № 1812, затверджено начальником ГУНП в Одеській області І. Жуком 12.08.2024 року.
Так, під час службового розслідування встановлено, що 26.06.2024 року на добове чергування у складі наряду чергової служби заступили старший інспектор з особливих доручень чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області майор поліції Самусевич Олександр Іванович, старший інспектор-черговий УОАЗОР ГУНП в Одеській області майор поліції Приходько Сергій Олегович, старший інспектор УОАЗОР ГУНП в Одеській області капітан поліції Накітенко Віктор Сергійович, інспектор-черговий чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області підполковник поліції ОСОБА_6 .
Комісією встановлено, що протягом чергування до системи ІТС ІПНП 26.06.2024 року серед інших були внесені повідомлення до ЄО № 11853 від 27.06.2024 року ОРУП № 1 (виявлення боєприпасів); № 14832 від 26.06.2024 року ВП № 2 ОРУП № 1 (інші тілесні ушкодження, частина перша статті 125 КК України); №№ 3947, 3948 від 26.06.2024 року Роздільнянського РВП (незаконне переправлення осіб через кордон, частина друга статті 332 КК України); № 2434 від 26.06.2024 року ВНП № 1 Подільського РУП (незаконне переправлення осіб через кордон, частина друга статті 332 КК України).
Як зазначено у висновку службового розслідування, працівниками УОАЗОР проводяться звірки між повідомленнями внесеними до ІКС ІПНП і оперативними зведеннями чергової частини УОАЗОР ГУНП в області, в ході таких звірок встановлено відсутність даних про кримінальні правопорушення, передбачені ст. 332 КК України, в оперативних зведеннях ЧЧ УОАЗОР ГУНП в Одеській області № 178 від 26.06.2024 року. 
Комісією встановлено, що поліцейські чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області: майор поліції ОСОБА_7 , майор поліції ОСОБА_4 , капітан поліції ОСОБА_8 не забезпечили безперервне стеження за станом оперативної обстановки на території обслуговування, не здійснили в повному обсязі інформування про оперативну обстановку на території обслуговування і не доповіли керівникам ГУНП та УОАЗОР про зареєстровані Роздільнянським РВП до ЄО №№ 3947, 3948 від 26.06.2024 року повідомлення щодо наміру осіб на незаконний перетин державного кордону, кримінальне правопорушення, яке передбачене частиною другою статті 332 КК України і відноситься до категорії тяжких злочинів, не здійснювали протягом чергування 26.06.2024 року обмін інформацією та взаємодію з працівниками Державної прикордонної служби України, які затримали правопорушників за ст. 332 КК України.
Ураховуючи викладене, у висновку службового розслідування зазначено, що комісія вважала відомості, які стали причиною службового розслідування, такими, що підтвердилися.
Комісія вважала, що за порушення вимог пункту 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 13 частини третьої статті 1, частини восьмої статті 17 Дисциплінарного статуту України, абзацу восьмого пункту 2, підпункту 3 пункту 8 розділу 1 Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 23.05.2017 року № 440, пункту 3 розділу І Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 року № 357, абзацу першого розділу II посадових інструкцій старшого інспектора-чергового чергової частини, затверджених начальником УОАЗОР ГУНП в Одеській області О. Вдовиченком від 25.08.2023 року № 5/1-1956, що виразилося в незабезпеченні безперервного стеження за оперативною обстановкою на території обслуговування, нездійсненні в повному обсязі інформування про її стан керівників Головного управління та УОАЗОР ГУНП в області про зареєстровані Роздільнянським РВП в ЄО №№ 3947, 3948 від 26.06.2024 року повідомлення щодо наміру осіб незаконно перетнути державний кордон, скоїти кримінальне правопорушення, яке передбачене частиною другою статті 332 KK України і відноситься до категорії тяжких злочинів, нездійсненні протягом чергування 26.06.2024 року обміну інформацією та взаємодії з працівниками Державної прикордонної служби України, які затримали правопорушників, невикористанні з метою отримання електронних комунікаційних послуг і оперативного реагування на заяви і повідомлення про правопорушення або події як кінцевого (термінального) обладнання в органах (підрозділах) поліції - телефону (стаціонарного, мобільного), радіостанції, планшетного пристрою та інших засоби зв`язку, не сприянні керівникові в організації дотримання службової дисципліни, підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності майор поліції ОСОБА_1 (0128991), старший інспектор-черговий чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області.
Разом із цим, у висновку зазначено, що з огляду на те, що позивач сприяв проведенню службового розслідування, що є обставиною, яка пом`якшує відповідальність, керуючись частиною тринадцятою статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, комісія вважає за необхідне обмежитись раніше застосованим дисциплінарним стягненням у вигляді попередження про неповну службову відповідність, оголошеним наказом ГУНП в Одеській області від 29.07.2024 року № 1967.
13.08.2024 року ГУНП в Одеській області прийнято наказ № 1332 о/с, яким наказано допустити до виконання службових обов`язків за займаною посадою майора поліції ОСОБА_1 (0128991), старшого інспектора-чергового чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області, з 13.08.2024 року.
31.08.2024 року ГУНП в Одеській області прийнято наказ № 2283 «Про заходи дисциплінарного впливу», згідно пункту 2 якого, майор поліції ОСОБА_1 , старший інспектор-черговий чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області, підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог пункту 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 13 частини третьої статті 1, частини восьмої статті 17 Дисциплінарного статуту України, абзацу восьмого пункту 2, підпункту 3 пункту 8 розділу І Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 23.05.2017 року № 440, пункту 3 розділу І Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 року № 357, абзацу першого розділу II посадових інструкцій старшого інспектора-чергового чергової частини, затверджених начальником УОАЗОР ГУНП в області О. Вдовиченком від 25.08.2023 року № 5/1-1956, що виразилося в незабезпеченні безперервного стеження за оперативною обстановкою на території обслуговування, нездійсненні в повному обсязі інформування про її стан керівників Головного управління та УОАЗОР ГУНП в Одеській області про зареєстровані Роздільнянським РВП в ЄО №№ 3947, 3948 від 26.06.2024 року повідомлення щодо наміру осіб незаконно перетнути державний кордон, скоїти кримінальне правопорушення, яке передбачене частиною другою статті 332 КК України і відноситься до категорії тяжких злочинів, нездійсненні протягом чергування 26.06.2024 року обміну інформацією та взаємодії з працівниками Державної прикордонної служби України, які затримали правопорушників, невикористанні з метою отримання електронних комунікаційних послуг і оперативного реагування на заяви і повідомлення про правопорушення або події як кінцевого (термінального) обладнання в органах (підрозділах) поліції - телефону (стаціонарного, мобільного), радіостанції, планшетного пристрою та інших засоби зв`язку, не сприянні керівникові в організації дотримання службової дисципліни. У наказі вказано, що ОСОБА_1 сприяв приведенню службового розслідування, що є обставиною, яка пом`якшує відповідальність, а тому, керуючись частиною тринадцятою статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, обмежитись раніше застосованим дисциплінарним стягненням у вигляді попередження про неповну службову відповідність, оголошеним наказом ГУНП в Одеській області від 29.07.2024 року № 1967.
Згідно довідок ГУНП в Одеській області від 20.08.2024 року та від 27.12.2024 року, у липні 2024 року позивача позбавлено премії та відраховано з позивача премію у сумі 1097,23 грн. (за два дні червня 2024 року), а також виплачено додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ № 168 не у сумі 10000 грн., а у сумі 5333,28 грн. за 16 днів червня 2024 року. Також вбачається, що у серпні 2024 року позивач отримав премію за 19 днів серпня 2024 року, а додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ № 168 за липень 2024 року позивачеві не виплачено. У вересні 2024 року позивачу виплачено додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ № 168 у сумі 6129,02 грн. за 19 днів серпня 2024 року.
Позивач не погодився із наказом ГУНП в Одеській області від 29.07.2024 року № 1967 «Про заходи дисциплінарного впливу» та оскаржив його в судовому порядку.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04.09.2024 року відкрито провадження у справі № 420/27012/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Одеській області від 29.07.2024 року № 1967, стягнення грошового забезпечення.
Станом на момент розгляду даної справи рішення суду у справі № 420/27012/24 не прийнято. 
Позивач також вважає, що наказ ГУНП в Одеській області від 31.08.2024 року № 2283 «Про заходи дисциплінарного впливу» є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку із чим, звернувся до суду з даним позовом.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів зазначає наступне. 
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 року (далі – Закон № 580-VIII, чинний та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Організацію діяльності чергової служби в центральному органі управління поліції та його структурних підрозділах, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції України та їх територіальних (відокремлених) підрозділах, органах поліції охорони як територіальних органах Національної поліції України, головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києві (далі - ГУНП), їх структурних підрозділах та територіальних (відокремлених) підрозділах ГУНП (далі - органи (підрозділи) поліції), закладах професійної (професійно-технічної) освіти зі специфічними умовами навчання Національної поліції України (далі - заклади освіти) регламентує Інструкція з організації діяльності чергової служби в Національній поліції України, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23 травня 2017 року № 440 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 08 лютого 2022 року № 103, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 червня 2017 року, далі – Інструкція № 440).
Згідно абз. 8, 9 п. 2, п. 3, п.п. 8-9 р. І Інструкції № 440, чергова служба - сукупність підрозділів поліції та окремих поліцейських (уповноважених службових осіб), визначених цією Інструкцією, які здійснюють невідкладні заходи із забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки та порядку, надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
Чергова частина - підрозділ, який у цілодобовому режимі забезпечує прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, координацію та оперативне управління силами і засобами органів (підрозділів) поліції та закладів освіти, перебуває в постійній готовності до реагування на правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, а також здійснює інформування про оперативну обстановку на території обслуговування керівництва органу (підрозділу) поліції чи закладу освіти, чергових частин вищого рівня та інших заінтересованих органів державної влади (місцевого самоврядування);
Організаційну діяльність чергової служби відповідно до компетенції забезпечують: чергова частина ДОАЗОР (далі - чергова частина апарату поліції); чергові частини структурних підрозділів центрального органу управління поліції; чергові частини МТО; чергові частини територіальних органів ПО; чергові частини територіальних (відокремлених) підрозділів МТО; чергові частини УОАЗОР ГУНП (далі - чергова частина ГУНП); чергові частини структурних підрозділів ГУНП; чергові частини підрозділів моніторингу (чергові частини) ТВП; чергові частини закладів освіти; управління оперативного інформування та реагування ДОАЗОР; управління забезпечення діяльності ситуаційного центру ДОАЗОР; ситуаційний центр ГУНП; ситуаційні підрозділи УОАЗОР; підрозділи диспетчерської служби УОАЗОР; підрозділи, на які покладено обов`язок здійснення електронного моніторингу УОАЗОР; підрозділи « 102» УОАЗОР; підрозділи моніторингу ТВП; поліцейські первинної комунікації фронт-офісів ТВП; інспектор (старший інспектор, заступник начальника сектору, начальник сектору, заступник начальника відділу, начальник відділу) дотримання прав людини; інші поліцейські, які залучаються до чергування у складі добового наряду чергової служби.
Основними завданнями чергової служби органів (підрозділів) поліції відповідно до компетенції є: 1) прийняття та реєстрація заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, організація негайного реагування на них; 2) здійснення оперативного управління силами й засобами, які залучаються до забезпечення публічної безпеки і порядку, запобігання, виявлення та припинення правопорушень та інших подій на території обслуговування, взаємодія з іншими органами (підрозділами) поліції, черговими частинами вищого рівня та черговими частинами закладів освіти, органами державної влади та місцевого самоврядування; 3) збирання, опрацювання й доповідь керівництву органу (підрозділу) поліції інформації про оперативну обстановку на території обслуговування, передача її до чергової частини вищого рівня, а також інших органів державної влади та місцевого самоврядування; 4) забезпечення введення ступенів готовності та спеціальних оперативних планів; 5) поміщення (звільнення), утримання осіб у кімнатах для затриманих (далі - КЗ) територіальних (відокремлених) підрозділів поліції ГУНП; 6) дотримання прав і свобод осіб при поміщенні (звільненні), утриманні їх у КЗ; 7) організація та забезпечення обліку, зберігання, видачі й приймання вогнепальної зброї, боєприпасів та іншого озброєння, спеціальних засобів, засобів індивідуального захисту, зв`язку, службової документації та іншого майна, що перебуває на зберіганні в спеціально обладнаних приміщеннях чергової частини в установленому порядку; 8) надання довідкових послуг під час звернень громадян із питань, що належать до компетенції поліції; 9) контроль за здійсненням пропускного режиму та охорони адміністративних будинків поліції; 10) здійснення в нічний час доби контролю за дотриманням правил пожежної безпеки та санітарних норм у службових приміщеннях адміністративного будинку поліції; 11) здійснення в разі відсутності цілодобового чергування в місцевих органах виконавчої влади (органах місцевого самоврядування) запуску місцевої автоматизованої системи централізованого оповіщення та отримання сигналів й інформації з питань цивільного захисту через технічні засоби територіальної автоматизованої системи централізованого оповіщення; 12) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги; 13) здійснення моніторингу інформації, яка надходить із СВВ, використання її для запобігання вчиненню злочинів, їх своєчасного розкриття та забезпечення публічної безпеки та порядку.
Для виконання покладених на чергову службу завдань залежно від її штату призначається чергова зміна у складі чергових (оперативний черговий, старший інспектор - черговий, інспектор-черговий, помічник чергового).
Крім чергової зміни, добовий наряд органу (підрозділу) поліції може включати: диспетчерів; операторів підрозділів служби « 102»; ситуаційних аналітиків; службових осіб підрозділу, на який покладено обов`язок здійснення електронного моніторингу; поліцейських первинної комунікації фронт-офісів - у робочі години; слідчих (дізнавачів); оперативних працівників; інспекторів-криміналістів (техніків-криміналістів); поліцейських, які здійснюють функції з охорони адмінбудинку; поліцейських-кінологів (за потреби); водіїв службового автотранспорту чергової служби; чергових працівників підрозділів інформаційно-аналітичної підтримки; інспекторів (старших інспекторів, заступника начальника сектору, начальника сектору, заступника начальника відділу, начальника відділу) дотримання прав людини.
За наказом керівника органу (підрозділу) поліції чи закладу освіти добовий наряд може посилюватися за рахунок додаткових сил та засобів.
Оперативний черговий є старшим чергової зміни та добового наряду чергової служби й особисто відповідає за їх роботу.
Організація діяльності чергових частин ГУНП та їх структурних підрозділів розділом ІІІ Інструкції № 440.
Відповідно до вимог пунктів 1- 3 розділу III Інструкції № 440, чергові частини ГУНП входять до складу УОАЗОР ГУНП.
Керівником ГУНП установлюється єдиний для всіх підпорядкованих підрозділів поліції час зміни нарядів поліції.
Старший інспектор з особливих доручень - черговий чергової частини ГУНП є старшим чергової зміни та добового наряду чергової служби ГУНП, який:
1) здійснює загальне керівництво роботою чергової зміни чергової частини та добового наряду чергової служби ГУНП;
2) забезпечує координацію та взаємодію із черговими частинами МТО, їх територіальних (відокремлених) підрозділів, територіальних органів ПО, ТВП та закладів освіти, які розташовані на території обслуговування;
3) забезпечує моніторинг стану оперативної обстановки на території обслуговування, організацію реагування на її зміни, збирання й опрацювання інформації про події та правопорушення, своєчасне оперативне інформування чергової частини вищого рівня;
4) відповідає за повноту й об`єктивність формування інформаційних даних, своєчасне надання оперативних зведень та іншої інформації;
5) доповідає в установленому порядку керівнику ГУНП, його заступникам (відповідно до розподілу функціональних обов`язків) та керівнику УОАЗОР, а також інформує керівників органу досудового розслідування та оперативних підрозділів, а за потреби керівників інших підрозділів ГУНП про вчинення на території обслуговування резонансних кримінальних правопорушень чи надзвичайних подій;
6) підтримує зв`язок і здійснює обмін інформацією із черговими частинами центрального органу управління Національної поліції України, структурних підрозділів центрального органу управління поліції, МТО та їх територіальних (відокремлених) підрозділів, територіальних органів (підрозділів) поліції, закладів освіти, органами прокуратури, регіональними органами Служби безпеки України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної прикордонної служби України, оперативно-територіальними об`єднаннями та військовими частинами Національної гвардії України, територіальними управліннями Бюро економічної безпеки України, структурними підрозділами Національного антикорупційного бюро України та Державного бюро розслідувань, підрозділами Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, іншими органами державної влади;
7) забезпечує отримання та зберігання службової кореспонденції, яка надходить до ГУНП у неробочий час, святкові та вихідні дні, для подальшої її передачі до підрозділу документального забезпечення, а за потреби доповідає керівнику ГУНП, його заступникам (відповідно до розподілу функціональних обов`язків) або відповідальному по ГУНП;
Для вхідної кореспонденції від громадян використовується скринька «Для заяв, скарг і пропозицій».
8) здійснює передачу доручень керівника ГУНП та його заступників із службових питань підпорядкованим поліцейським та уповноваженим службовим особам;
9) забезпечує введення ступенів готовності, організовує оповіщення керівників та поліцейських ГУНП;
10) забезпечує в установленому порядку введення в дію поліцейських операцій на території обслуговування, контролює їх виконання;
11) формує добові оперативні зведення та готує проєкти інформаційних довідок про правопорушення або подію;
12) забезпечує прийняття заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, їх реєстрацію в установленому порядку в системі ІПНП або журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, організацію негайного реагування на них;
13) здійснює контроль за дотриманням вимог законодавства щодо своєчасного внесення поліцейськими (службовими особами) чергової частини повної та достовірної інформації до системи ІПНП;
14) забезпечує контроль за організацією реагування на заяви і повідомлення про кримінальні правопорушення та інші події диспетчерами, які несуть службу у складі добового наряду чергової служби;
15) здійснює координацію діяльності нарядів поліції, які виконують на території обслуговування завдання з охорони публічної безпеки і порядку, із запобігання правопорушенням та їх припинення, установлення та затримання осіб, які підозрюються в їх учинені або можуть бути причетними до їх учинення, та контроль за їх роботою;
16) відповідає за зберігання та здійснює облік, видачу й приймання вогнепальної зброї, боєприпасів, спеціальних засобів, засобів індивідуального захисту, службової документації, засобів зв`язку та іншого майна, переданого на зберігання до чергової частини в установленому порядку;
17) здійснює контроль у вечірній та нічний час за несенням служби нарядами з охорони адміністративних будинків ГУНП, забезпечує підтримання порядку в службових приміщеннях і побутових кімнатах чергової частини ГУНП;
18) доповідає при прийманні-здаванні чергування керівнику ГУНП та відповідальному по ГУНП про вчинені резонансні кримінальні правопорушення чи надзвичайні події, виявлені порушення службової дисципліни та вжиті заходи.
Згідно абзацу першого розділу II Посадової інструкції старшого інспектора-чергового чергової частини, затвердженої начальником УОАЗОР ГУНП в області О. Вдовиченком від 25.08.2023 року № 5/1-1956, старший інспектор-черговий чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснює загальне керівництво роботою оперативної зміни чергової частини УОАЗОР ГУНП; забезпечує робочий контроль та взаємодію з черговими службами територіальних підрозділів поліції; забезпечує безперервне стеження за станом оперативної обстановки на території обслуговування, організацію реагування на її зміни, збір і опрацювання інформації про події та правопорушення; відповідає за повноту й об`єктивність формування інформаційних даних, видачу оперативних зведень та іншої інформації; доповідає керівництву ГУНП, а також інформує керівників оперативних та слідчих підрозділів, а за необхідності керівників інших підрозділів ГУНП про кримінальні правопорушення та інші події, відомості про які надходять до чергової частини УОАЗОР ГУНП.
Частинами 1, 2 статті 19 Закону № 580-VIII передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України».
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Відповідно до вимог ч.ч. 1-3 ст. 1 Дисціплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VIII (далі - Дисціплінарний статут Національної поліції України, чинний та в редакції на момент виникнення спірних правовідносини), службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Частиною 1 статті 11 Дисціплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Згідно ст. 12, ч.ч. 1-3 ст. 13 Дисціплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції. 
Відповідно до вимог ч.ч. 1-4, 6-9 ст. 14 Дисціплінарного статуту Національної поліції України, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування.
У разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких вже проводиться службове розслідування, така скарга долучається до матеріалів службового розслідування.
У разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких є висновок дисциплінарної комісії, такі скарги не розглядаються, якщо не містять інформації, яка не була досліджена під час проведення службового розслідування. Про відмову у розгляді скарги заявник інформується у десятиденний строк.
Частинами 1-5, 15 статті 15 Дисціплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.
Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування.
До складу дисциплінарних комісій можуть також включатися представники громадськості, які мають бездоганну репутацію, високі професійні та моральні якості, суспільний авторитет.
Забороняється включення до складу дисциплінарної комісії осіб, які є підлеглими поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, осіб, які сприяли вчиненню або приховуванню дисциплінарного проступку, та осіб, зацікавлених у результатах розслідування. У разі виникнення таких обставин член дисциплінарної комісії зобов`язаний негайно письмово повідомити про це керівнику, який призначив службове розслідування.
Кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування. 
За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.
Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 16 Дисціплінарного статуту Національної поліції України, службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.
Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Частинами 1-3 статті 17 Дисціплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) є тимчасовим заходом на час проведення службового розслідування та може бути застосовано до поліцейського у разі, якщо обставини виявленого дисциплінарного проступку унеможливлюють виконання посадових (функціональних) обов`язків ним або іншим поліцейським, а також якщо виконання поліцейським посадових (функціональних) обов`язків перешкоджає встановленню обставин виявленого дисциплінарного проступку.
Відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) оформляється письмовим наказом керівника, до повноважень якого належить призначення на посаду та звільнення з посади поліцейського, та не може перевищувати строку, передбаченого для проведення службового розслідування або зазначеного в рішенні суду.
Поліцейський має право ознайомитися та отримати копію наказу про відсторонення його від виконання службових обов`язків (посади).
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 18 Дисціплінарного статуту Національної поліції України, під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою. 
Статтею 19 Дисціплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.
Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.
Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.
Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.
У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.
У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.
У разі вчинення поліцейським незначного проступку керівник може обмежитися його попередженням про необхідність дотримання службової дисципліни.
У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.
У разі повторного вчинення поліцейським незначного проступку з урахуванням його сумлінного ставлення до виконання обов`язків за посадою або нетривалого перебування на посаді (до трьох місяців) керівник може обмежитися раніше застосованим до такого поліцейського дисциплінарним стягненням.
Дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь до поліцейських, які мають первинні спеціальні звання, та у виді звільнення з посади до поліцейських, які обіймають посади найнижчого рівня, не застосовується.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 22 Дисціплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.
Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.
Особливості проведення службового розслідування та особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану визначені розділом V Дисціплінарного статуту Національної поліції України, згідно ст. 26, ч. 1 ст. 27, ч.ч. 1, 2 ст. 29, ч. 4 ст. 31 якого, у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.
Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).
Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.
До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях.
Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським, стосовно якого призначено службове розслідування, вчинено інший дисциплінарний проступок, обставини його вчинення підлягають перевірці уповноваженою особою під час проведення такого службового розслідування.
За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку.
Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.
Під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.
У разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.
Поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 94 Закону № 580-VIII, поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається Кабінетом Міністрів України залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.
Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 70 Закону № 580-VIII, поліцейський, щодо якого проводиться службове розслідування, може бути відсторонений від виконання службових обов`язків у порядку, визначеному Дисциплінарним статутом Національної поліції України. 
За особою, відстороненою від виконання службових обов`язків (посади), зберігаються всі види грошового забезпечення, які були їй визначені до відсторонення, крім премії.
Згідно п. 3 р. I Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року № 260 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 року за № 669/28799, далі – Порядок № 260), грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.
До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до пункту 5 розділу III Порядку 260, за поліцейським, відстороненим від виконання службових обов`язків (посади) у зв`язку з проведенням щодо нього службового розслідування в порядку, визначеному Дисциплінарним статутом Національної поліції України, прийняттям відповідною місцевою радою резолюції недовіри, здійсненням щодо нього кримінального провадження, зберігаються всі види грошового забезпечення, які були йому встановлені до відсторонення, крім премії.
Поліцейський вважається відстороненим від виконання службових обов`язків з дати видання відповідного наказу до дня видання наказу про допуск до виконання службових обов`язків за займаною посадою.
Рішення про відсторонення поліцейського від посади можуть приймати начальники, яким надано право прийняття на службу або призначення на посаду, шляхом видання письмового наказу.
У разі допуску до виконання службових обов`язків за займаною посадою (якщо за результатами службового розслідування підстави прийняття рішення про відсторонення не підтвердилися) або до виконання службових повноважень (у разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, у зв`язку з відсутністю події або складу адміністративного правопорушення) за період, протягом якого поліцейські не виконували службові обов`язки (службові повноваження), може бути встановлена премія, на отримання якої вони втратили право у зв`язку з усуненням (відстороненням) від виконання службових обов`язків (службових повноважень). Розмір премії зазначається в наказі про скасування та не перевищує розміру, що був установлений у попередньому місяці до відсторонення.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (в редакції у спірний період) установлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Порядок та умови виплати поліцейським додаткової винагороди, одноразової винагороди на період воєнного стану та особливості виплати винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28 листопада 2022 року № 775 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2022 року за № 1514/38850, далі – Порядок № 775), згідно підпункту 1 пункту 2 якого, на період воєнного стану додаткова винагорода поліцейським виплачується в розмірах: до 10000 гривень - поліцейським, крім тих, що визначені в підпункті 2 цього пункту, пропорційно в розрахунку на місяць.
Відповідно вимог пп. 3 п. 14 Порядку № 775, додаткова винагорода та винагорода за навчання не виплачується за умов, якщо поліцейські: відсторонені від виконання службових обов`язків (посади) відповідно до Дисциплінарного статуту, відсторонені від посади відповідно до Кримінального процесуального кодексу України - з дня відсторонення від виконання службових обов`язків (посади), відсторонення від посади до закінчення застосування таких заходів.

ОБГРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Вирішуючи справу та задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що висновок містить тези щодо недотримання позивачем положень законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, однак, вказаний висновок не містить послідовного обґрунтування таких порушень.
Суд першої інстанції зазначив, що в даному випадку недостатньо навести лише твердження про наявність порушень та норми права, якими врегульована діяльність поліції для того, щоб стверджувати про доведеність вчинення особою дисциплінарного проступку.
Суд першої інстанції звернув увагу на те, що оскаржуваний наказ містить загальні посилання на незабезпечення позивачем під час добового чергування 26.06.2024 року безперервного стеження за оперативною обстановкою на території обслуговування та/або нездійснення в повному обсязі інформування про її стан керівників Головного управління та УОАЗОР ГУНП в Одеській області.
Як вказав суд першої інстанції, суть порушень, на думку відповідача, у спірному випадку полягає у нездійсненні інформування керівників Головного управління та УОАЗОР ГУНП в Одеській області про зареєстровані Роздільнянським РВП в ЄО №№ 3947, 3948 від 26.06.2024 року повідомлення щодо наміру осіб незаконно перетнути державний кордон, скоїти кримінальне правопорушення, яке передбачене частиною другою статті 332 КК України і відноситься до категорії тяжких злочинів, нездійсненні протягом чергування 26.06.2024 року обміну інформацією та взаємодії з працівниками Державної прикордонної служби України.
Разом з цим, суд першої інстанції погодився з твердженнями позивача, що саме старший інспектор з особливих доручень - черговий чергової частини ГУНП, який є старшим чергової зміни та добового наряду чергової служби ГУНП, відповідає за повноту й об`єктивність формування інформаційних даних, своєчасне надання оперативних зведень та іншої інформації.
Під час надходження до чергової частини поліції інформації про резонансне кримінальне правопорушення чи надзвичайну подію саме оперативний черговий доводить керівникам структурних підрозділів центрального органу управління поліції, начальникам міжрегіональних територіальних органів поліції, начальникам ГУНП доручення керівництва поліції про вжиття необхідних заходів у зв`язку з учиненням правопорушення або виникненням події.
Суд першої інстанції встановив, що 26.06.2024 року на добовому чергуванні старшим інспектором з особливих доручень чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області був майор поліції - ОСОБА_2 .
Суд першої інстанції визнав обґрунтованими посилання позивача на те, що в ході службового розслідуванням не було надано оцінки поясненням ОСОБА_2 , згідно яких, повідомлення Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ІКС ІПНП № 3947, 3948 від 26.06.2024 року не мали бути включені у доповідь, оскільки вони не підпадають під дію наказу НПУ № 1060 від 14.11.2023 року, з огляду на те, що відомості щодо цих подій не вносились до ЄРДР.
З урахуванням встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами факт невиконання або неналежного виконання позивачем посадових обов`язків, як об`єктивної сторони дисциплінарного проступку, що свідчить про безпідставне притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.
При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку, що обмеження відповідачем при обранні виду дисциплінарного стягнення раніше застосованим дисциплінарним стягненням у вигляді попередження про неповну службову відповідність не нівелює того, що п. 2 наказу від 31.08.2024 року № 2283 порушує права позивача.
Щодо вимог позивача про стягнення з ГУПН в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення, невиплаченого ОСОБА_1 під час проведення службового розслідування та дії наказу від 31.08.2024 року № 2283 «Про заходи дисциплінарного впливу» по день винесення судового рішення, суд першої інстанції зазначив, що наказом ГУНП в Одеській області від 15.07.2024 року № 1113 о/с позивача відсторонено від виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування та правомірність даного наказу не є предметом розгляду у цій справі, а питання щодо заподіяння позивачу майнової чи моральної шкоди у зв`язку із прийняттям оскаржуваного наказу не є предметом перевірки при розгляді справи.
З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог в цій частині необхідно відмовити.
Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції, з яких виходив останній, вирішуючи справу, з огляду на викладене.
Предметом оскарження у даній справі є пункт 2 наказу ГУНП в Одеській області від 31.08.2024 року № 2283 «Про заходи дисциплінарного впливу», в якому визначено:
- майор поліції ОСОБА_1 , старший інспектор-черговий чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області, підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог пункту 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 13 частини третьої статті 1, частини восьмої статті 17 Дисциплінарного статуту України, абзацу восьмого пункту 2, підпункту 3 пункту 8 розділу І Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 23.05.2017 року № 440, пункту 3 розділу І Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 року № 357, абзацу першого розділу II посадових інструкцій старшого інспектора-чергового чергової частини, затверджених начальником УОАЗОР ГУНП в Одеській області О. Вдовиченком від 25.08.2023 року № 5/1-1956, що виразилося в незабезпеченні безперервного стеження за оперативною обстановкою на території обслуговування, нездійсненні в повному обсязі інформування про її стан керівників Головного управління та УОАЗОР ГУНП в Одеській області про зареєстровані Роздільнянським РВП в ЄО №№ 3947, 3948 від 26.06.2024 року повідомлення щодо наміру осіб незаконно перетнути державний кордон, скоїти кримінальне правопорушення, яке передбачене частиною другою статті 332 КК України і відноситься до категорії тяжких злочинів, нездійсненні протягом чергування 26.06.2024 року обміну інформацією та взаємодії з працівниками Державної прикордонної служби України, які затримали правопорушників, невикористанні з метою отримання електронних комунікаційних послуг і оперативного реагування на заяви і повідомлення про правопорушення або події як кінцевого (термінального) обладнання в органах (підрозділах) поліції - телефону (стаціонарного, мобільного), радіостанції, планшетного пристрою та інших засоби зв`язку, не сприянні керівникові в організації дотримання службової дисципліни;
- ОСОБА_1 сприяв приведенню службового розслідування, що є обставиною, яка пом`якшує відповідальність, а тому, керуючись частиною тринадцятою статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, обмежитись раніше застосованим дисциплінарним стягненням у вигляді попередження про неповну службову відповідність, оголошеного наказом ГУНП в області від 29.07.2024 року № 1967.
В контексті спірних правовідносин колегія суддів зазначає, що з системного аналізу наведених норм Закону № 580-VIII, Дисціплінарного статуту Національної поліції України слідує, що підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни. 
Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.
Адміністративний суд у силу вимог статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо. 
Суб`єкт владних повноважень, своєю чергою, повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. При цьому саме лише відтворення у висновку службового розслідування фабули певного правопорушення не є достатнім для того, щоб уважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування доказами.
Досліджуючи висновок службового розслідування та наказ ГУНП в Одеській області від 31.08.2024 року № 2283 «Про заходи дисциплінарного впливу» в оскаржуваній частині, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно наголосив, що висновок та наказ містять тези щодо недотримання позивачем положень законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, однак, такі висновки відповідача не містять послідовного обґрунтування таких порушень, висновок та наказ містять загальні посилання на незабезпечення позивачем під час добового чергування 26.06.2024 року безперервного стеження за оперативною обстановкою на території обслуговування та/або нездійснення в повному обсязі інформування про її стан керівників Головного управління та УОАЗОР ГУНП в Одеській області.
Колегія суддів також вважає слушними доводи позивача про те, що питання щодо виконання позивачем своїх службових обов`язків вже було досліджено за весь період роботи позивача після повернення з відрядження, включаючи увесь червень 2024 року та під час добового чергування 26.06.2024 року, за результатами якого складено висновок службового розслідування від 12.07.2024 року та прийнято наказ ГУНП в Одеській області від 29.07.2024 року № 1967 про застосування дисциплінарного стягнення, який оскаржується позивачем в іншій судовій справі, і відповідачем не встановлено будь-яких обставин щодо незабезпечення позивачем під час добового чергування 26.06.2024 року безперервного стеження за оперативною обстановкою на території обслуговування та/або нездійснення в повному обсязі інформування про її стан керівників Головного управління та УОАЗОР ГУНП в Одеській області щодо будь-яких заяв та повідомлень.
Водночас, зі змісту висновку службового розслідування від 12.08.2024 року та прийнятого на його підставі наказу ГУНП в Одеській області від 31.08.2024 року № 2283 «Про заходи дисциплінарного впливу», який оскаржується у цій справі, вбачається, що суть порушень з боку старшого інспектора-чергового чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1 , на думку відповідача, полягає у нездійсненні інформування керівників Головного управління та УОАЗОР ГУНП в Одеській області про зареєстровані Роздільнянським РВП в ЄО №№ 3947, 3948 від 26.06.2024 року повідомлення щодо наміру осіб незаконно перетнути державний кордон, скоїти кримінальне правопорушення, яке передбачене частиною другою статті 332 КК України і відноситься до категорії тяжких злочинів, нездійсненні протягом чергування 26.06.2024 року обміну інформацією та взаємодії з працівниками Державної прикордонної служби України із застосуванням засобів зв`язку.
Разом з цим, колегія суддів погоджується з доводами позивача та висновками суду першої інстанції, що п. 3 р. III Інструкції № 440, який регламентує порядок організації діяльності чергових частин ГУНП та їх структурних підрозділів, чітко визначено, що саме до обов`язків старшого інспектора з особливих доручень - чергового чергової частини ГУНП, який є старшим чергової зміни та добового наряду чергової служби ГУНП, відноситься:
- забезпечення моніторингу стану оперативної обстановки на території обслуговування, організацію реагування на її зміни, збирання й опрацювання інформації про події та правопорушення, своєчасне оперативне інформування чергової частини вищого рівня;
- здійснення доповіді в установленому порядку керівнику ГУНП, його заступникам (відповідно до розподілу функціональних обов`язків) та керівнику УОАЗОР, а також інформує керівників органу досудового розслідування та оперативних підрозділів, а за потреби керівників інших підрозділів ГУНП про вчинення на території обслуговування резонансних кримінальних правопорушень чи надзвичайних подій;
- підтримання зв`язку і здійснення обміну інформацією із черговими частинами центрального органу управління Національної поліції України, структурних підрозділів центрального органу управління поліції, МТО та їх територіальних (відокремлених) підрозділів, територіальних органів (підрозділів) поліції, а також, зокрема, з Державною прикордонною службою України; 
Тобто, саме старший інспектор з особливих доручень - черговий чергової частини ГУНП, який є старшим чергової зміни та добового наряду чергової служби ГУНП, відповідає за повноту й об`єктивність формування інформаційних даних, своєчасне надання оперативних зведень та іншої інформації.
Як встановлено в ході службового розслідування та підтверджується матеріалами справи, позивач не виконує обов`язки старшого інспектора з особливих доручень - чергового чергової частини ГУНП та 26.06.2024 року на добовому чергуванні старшим інспектором з особливих доручень чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області був майор поліції - ОСОБА_2 . 
За наведеного правового регулювання та обставин даної справи, оскільки здійснення доповіді в установленому порядку керівнику ГУНП, його заступникам (відповідно до розподілу функціональних обов`язків) та керівнику УОАЗОР, а також інформування керівників органу досудового розслідування та оперативних підрозділів, а за потреби керівників інших підрозділів ГУНП про вчинення на території обслуговування резонансних кримінальних правопорушень чи надзвичайних подій, підтримання зв`язку і здійснення обміну інформацією, зокрема, з ДПСУ, відноситься до повноважень старшого інспектора з особливих доручень, проте, позивач 26.06.2024 року не виконував такі обов`язки, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що у відповідача не було правових підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за нездійснення в повному обсязі інформування про її стан керівників Головного управління та УОАЗОР ГУНП в Одеській області про зареєстровані Роздільнянським РВП в ЄО №№ 3947, 3948 від 26.06.2024 року повідомлення щодо наміру осіб незаконно перетнути державний кордон, скоїти кримінальне правопорушення, яке передбачене частиною другою статті 332 КК України і відноситься до категорії тяжких злочинів, нездійсненні протягом чергування 26.06.2024 року обміну інформацією та взаємодії з працівниками Державної прикордонної служби України, які затримали правопорушників, із застосуванням засобів зв`язку.
Що стосується посилань відповідача в оскаржуваному наказі на порушення позивачем п. 13 ч. 3 ст. 1, ч. 8 ст. 17 Дисціплінарного статуту Національної поліції України, колегія суддів зазначає наступне. 
Так, за змістом п. 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службова дисципліна зобов`язує поліцейського сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції. 
Однак, відповідачем взагалі не розкрито, в чому у спірному випадку полягає порушення позивачем положень п. 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, відповідач не визначив, в чому виразилось допущення позивачем протиправної бездіяльності щодо сприяння керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформуванні його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції, а тому, колегія суддів погоджується з доводами позивача та висновками суду першої інстанції, що відповідач протиправно послався в оскаржуваному наказі на вказані вимоги Статуту, як на підставу для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. 
Також колегія суддів зазначає, що стаття 17 Дисциплінарного статуту Національної поліції України регламентує відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади), однак, спірне розслідування стосувалось добового чергування позивача 26.06.2024 року та станом на цю дату позивач не був відсторонений від виконання службових обов`язків (посади).
Крім того, відповідачем не встановлено порушень позивачем своїх обов`язків під час дії наказу про його відсторонення.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що посилання відповідача на положення ч. 8 ст. 17 Дисциплінарного статуту Національної поліції України є безпідставними. 
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що наказ ГУНП в Одеській області від 31.08.2024 року № 2283 «Про заходи дисциплінарного впливу» в оскаржуваній частині не відповідає критеріям, які визначені у ст. 2 КАС України, відповідачем не доведено факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку та обставини щодо наявності правових підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а тому, вимоги позивача підлягають задоволенню, а п. 2 наказу ГУНП в Одеській області від 31.08.2024 року № 2283 «Про заходи дисциплінарного впливу» визнанню протиправним та скасуванню. 
Вказані висновки суду жодним чином не спростовуються відповідачем в апеляційній скарзі. 
Так, в апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що відповідно до висновку службового розслідування, дисциплінарна комісія вирішила обмежитись раніше застосованим дисциплінарним стягненням у вигляді попередження про неповну службову відповідність, яке оголошено наказом ГУНП в Одеській області від 29.07.2024 року № 1967, тобто, позивача наказом ГУНП в Одеській області від 31.08.2024 року № 2283 «Про заходи дисциплінарного впливу» не притягнуто до дисциплінарної відповідальності, отже, цей наказ ГУНП в Одеській області від 31.08.2024 року № 2283 «Про заходи дисциплінарного впливу» не породжує правових наслідків для позивача.
Проте, колегія суддів не погоджується з вказаними доводами апеляційної скарги відповідача, з огляду на викладене. 
В оскаржуваному наказі ГУНП в Одеській області від 31.08.2024 року № 2283 «Про заходи дисциплінарного впливу» чітко визначено, що позивач вчинив дисциплінарний проступок та вказано, що позивач підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності.
Тобто, в оскаржуваному наказі встановлена вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку та викладені висновки про наявність підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.  
Таким чином, оскаржуваний наказ від 31.08.2024 року № 2283 є саме наказом про застосування до позивача дисциплінарного стягнення.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 31 Дисціплінарного статуту Національної поліції України, поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Тобто, право позивача на оскарження в судовому порядку застосованого дисциплінарного стягнення, незалежно від виду стягнення, прямо встановлено ч. 4 ст. 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та ст. 5 КАС України. 
В свою чергу, доводи апеляційної скарги про те, що наказом ГУНП в Одеській області від 31.08.2024 року № 2283 «Про заходи дисциплінарного впливу» позивача не притягнуто до дисциплінарної відповідальності суперечать змісту прийнятого відповідачем рішення – оскаржуваного наказу, в якому прямо вказано, що позивач підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності.
Також доводи апеляційної скарги про те, що наказ про застосування дисциплінарного стягнення, з огляду на вид стягнення, не порушує прав позивача, ґрунтуються виключно на висновках Верховного Суду, викладених у постанові від 11.11.2020 року у справі № 732/833/17.
Проте, постанова Верховного Суду від 11.11.2020 року у справі № 732/833/17 ухвалена за наслідком розгляду спору про оскарження висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З огляду на відмінність предмету спору у даній справі від предмету спору у справі № 732/833/17, висновки, сформовані Верховним Судом у постанові від 11.11.2020 року, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.
У даній справі позивач оскаржує саме наказ ГУНП в Одеській області від 31.08.2024 року № 2283 «Про заходи дисциплінарного впливу», а не висновок.
Крім того, у даній справі позивачем заявлені вимоги про стягнення з ГУНП в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення, невиплаченого ОСОБА_1 під час проведення службового розслідування та дії наказу від 31.08.2024 року № 2283 «Про заходи дисциплінарного впливу».
З огляду на викладене, доводи відповідача про те, що оскаржуваний наказ ГУНП в Одеській області від 31.08.2024 року № 2283 «Про заходи дисциплінарного впливу» не порушує прав позивача є безпідставними.
Враховуючи наведене, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача про те, що оскаржуваний наказ ГУНП в Одеській області від 31.08.2024 року № 2283 «Про заходи дисциплінарного впливу» не породжує правових наслідків для позивача та не підлягає судовому оскарженню.
Відповідач, вказуючи в апеляційній скарзі на те, що позов у даній справі не мав бути прийнятий до провадження судом, а підлягав залишенню без розгляду, не посилається на жодну норму КАС України, на підставі якої заявлений позов мав бути залишений судом без розгляду.
Водночас, виключний перелік підстав для залишення позову без розгляду визначений у ст. 240 КАС України.
У поданій апеляційній скарзі відповідачем не наведено підстав, визначених статтею 240 КАС України, для залишення заявленого позову без розгляду. 
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суперечать змісту оскаржуваного наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, не ґрунтуються на нормах КАС України, та обґрунтовані висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 11.11.2020 року у справі № 732/833/17, які не можуть бути застосовані до обставин даної справи з огляду на характер правовідносин, що склався між сторонами. 
Щодо вимог позивача про стягнення з ГУПН в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення, невиплаченого ОСОБА_1 під час проведення службового розслідування та дії наказу від 31.08.2024 року № 2283 «Про заходи дисциплінарного впливу» по день винесення судового рішення, колегія суддів зазначає наступне. 
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, наказом ГУНП в Одеській області від 29.06.2024 року № 1663 з метою перевірки відомостей щодо можливих порушень з боку працівників УОАЗОР ГУНП в Одеській області призначено службове розслідування. 
Наказом ГУНП в Одеській області від 29.06.2024 року № 986 о/с майора поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора-чергового чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області відсторонено від виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування, яке призначено наказом ГУНП в Одеській області від 29.06.2024 року № 1663.
Висновок службового розслідування, проведеного на підставі наказу ГУНП в Одеській області від 29.06.2024 року № 1663, затверджено начальником ГУНП в Одеській області І.Жуком 12.07.2024 року.
Водночас, наказом ГУНП в Одеській області № 1812 від 15.07.2024 року повторно призначено службове розслідування та наказом ГУНП в Одеській області від 15.07.2024 року № 1113 о/с повторно відсторонено позивача від виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування.
13.08.2024 року ГУНП в Одеській області прийнято наказ № 1332 про допуск до виконання службових обов`язків за займаною посадою старшого інспектора-чергового чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1 з 13.08.2024 року.
За результатами проведення службового розслідування, призначеного наказом ГУНП в Одеській області від 29.06.2024 року № 1663, прийнято наказ ГУНП в Одеській області від 29.07.2024 року № 1967 «Про заходи дисциплінарного впливу», який оскаржується у справі № 420/27012/24.
За результатами проведення службового розслідування, призначеного на підставі наказу ГУНП в Одеській області № 1812 від 15.07.2024 року, прийнято наказ ГУНП в Одеській області від 31.08.2024 року № 2283 «Про заходи дисциплінарного впливу», який оскаржується у даній справі № 420/30034/24.
Згідно довідок ГУНП в Одеській області від 20.08.2024 року та від 27.12.2024 року, у липні 2024 року позивача було позбавлено премії та відраховано з позивача премію у сумі 1097,23 грн. (за два дні червня 2024 року), а також виплачено додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ № 168 не у сумі 10000 грн., а у сумі 5333,28 грн. за 16 днів червня 2024 року. Також вбачається, що у серпні 2024 року позивач отримав премію за 19 днів серпня 2024 року, а додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ № 168 за липень 2024 року позивачеві не виплачено. У вересні 2024 року позивачу виплачено додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ № 168, у сумі 6129,02 грн. за 19 днів серпня 2024 року.
Тобто, фактично відповідач нараховував премію та додаткову винагороду позивачу, як за неповні відпрацьовані місяці, проте, як встановлено в ході розгляду даної справи, у період липня-серпня 2024 року позивач виконував службові обов`язки повні місяці.
Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що 01.07.2024 року ОСОБА_1 ознайомлено з Тимчасовою посадовою інструкцією старшого інспектора-чергового чергової частини, яка затверджена 01.07.2024 року виконуючим обов`язки начальника УОАЗОР ГУНП в Одеській області полковником поліції Є. Рудковським, та з 01.07.2024 року по 13.08.2024 року позивач виконував завдання та обов`язки покладені на нього даною Тимчасовою посадовою інструкцією старшого інспектора-чергового чергової частини, зокрема: виконував роботу в підсистемі ІПНП, здійснював обробку електронних карток (ЄО), підготовку описів, оформлення номенклатури справ, опитування співробітників чергової частини згідно скарг, підготовку доповідних записок, відповідей на скарги, опрацювання відеоматеріалів, брав участь у нарадах тощо, що підтверджується копією вказаної Тимчасової посадової інструкції з відміткою про її затвердження 01.07.2024 року та відміткою про її ознайомлення позивача 01.07.2024 року, а також планами роботи, яку виконував позивач з 01.07.2024 року по 13.08.2024 року згідно цієї Тимчасової посадової інструкції, які відображені у робочому зошиті та затверджені начальником і заступником начальника чергової частини УОАЗОР ГУНП в Одеській області.
За встановлених обставин, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги позивача, що судом першої інстанції помилково не взято до уваги, що з 01.07.2024 року по 13.08.2024 року позивач виконував службові обов`язки за посадою старшого інспектора-чергового чергової частини, однак, з урахуванням завдань та обов`язків, які визначені у Тимчасовій посадовій інструкції старшого інспектора-чергового чергової частини, яка затверджена 01.07.2024 року виконуючим обов`язки начальника УОАЗОР ГУНП в Одеській області полковником поліції Є. Рудковським, тому, з 01.07.2024 року у відповідача не було жодних підстав для невиплати позивачу будь-яких складових грошового забезпечення поліцейського, в тому числі, премії та додаткової винагороди на період воєнного стану, оскільки премія та наведена додаткова винагорода не виплачуються лише за час невиконання поліцейським службових обов`язків (службових повноважень) у зв`язку з відстороненим поліцейського від виконання службових обов`язків.
Колегія суддів також вважає помилковими посилання суду першої інстанції на те, що позивач не оскаржував наказ про його відсторонення, що, на думку суду першої інстанції, є наслідком відмови у задоволенні позову щодо виплати грошового забезпечення за спірний період, оскільки в даному випадку позивач не посилається на протиправність наказу про відсторонення, а однією з підстав для заявлення вимог щодо виплати недоотриманого грошового забезпечення є обставини щодо допуску позивача з 01.07.2024 року до виконання службових обов`язків за посадою старшого інспектора-чергового чергової частини з урахуванням завдань та обов`язків, які визначені у Тимчасовій посадовій інструкції старшого інспектора-чергового чергової частини, яка затверджена 01.07.2024 року виконуючим обов`язки начальника УОАЗОР ГУНП в Одеській області полковником поліції Є. Рудковським, та фактичне виконання з 01.07.2024 року по 13.08.2024 року позивачем службових обов`язків за посадою старшого інспектора-чергового чергової частини з урахуванням завдань та обов`язків згідно цієї Тимчасової посадової інструкції.
Також, колегія суддів вважає, що позивач в апеляційній скарзі вірно звернув увагу на те, що однією з підстав для заявлення вимог щодо виплати недоотриманого грошового забезпечення є обставини щодо протиправності оскаржуваного наказу про застосування дисциплінарного стягнення.
В свою чергу, можливість відновлення права поліцейського на отримання премії, якою він був позбавлений у зв`язку із відстороненням від виконання службових обов`язків прямо передбачена п. 5 розділу III Порядку № 260, згідно якого, у разі допуску до виконання службових обов`язків за займаною посадою (якщо за результатами службового розслідування підстави прийняття рішення про відсторонення не підтвердилися) або до виконання службових повноважень (у разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, у зв`язку з відсутністю події або складу адміністративного правопорушення) за період, протягом якого поліцейські не виконували службові обов`язки (службові повноваження), може бути встановлена премія, на отримання якої вони втратили право у зв`язку з усуненням (відстороненням) від виконання службових обов`язків (службових повноважень). Розмір премії зазначається в наказі про скасування та не перевищує розміру, що був установлений у попередньому місяці до відсторонення.
Крім того, згідно підпункту 1 пункту 2 Порядку № 775, на період воєнного стану додаткова винагорода поліцейським виплачується в розмірах: до 10000 гривень - поліцейським, крім тих, що визначені в підпункті 2 цього пункту, пропорційно в розрахунку на місяць.
За наведеного правового регулювання, враховуючи, що адміністративний суд, використовуючи всі надані йому процесуальним законом повноваження, з урахуванням фактичних обставин справи та положень законодавства, зобов`язаний здійснити ефективне поновлення порушених прав позивача, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги позивача про те, що у зв`язку із відсутністю будь-яких підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та протиправністю дисциплінарного наказу, а також з огляду на обставини щодо допуску позивача з 01.07.2024 року до виконання службових обов`язків за посадою старшого інспектора-чергового чергової частини з урахуванням завдань та обов`язків, які визначені у Тимчасовій посадовій інструкції старшого інспектора-чергового чергової частини, яка затверджена 01.07.2024 року виконуючим обов`язки начальника УОАЗОР ГУНП в Одеській області полковником поліції Є. Рудковським, та фактичне виконання ним з 01.07.2024 року по 13.08.2024 року службових обов`язків за посадою старшого інспектора-чергового чергової частини з урахуванням завдань та обов`язків згідно цієї Тимчасової посадової інструкції, позивачу має бути виплачено премію та додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ № 168, у розмірі 10000 грн. з розрахунку на місяць за повні відпрацьовані місяці у спірний період.
Оскільки наказ ГУНП в Одеській області від 31.08.2024 року № 2283 «Про заходи дисциплінарного впливу», який оскаржується у даній справі, прийнято за результатами проведення службового розслідування, призначеного на підставі наказу ГУНП в Одеській області № 1812 від 15.07.2024 року, період, за який підлягає виплаті недоотримане грошове забезпечення у цій справі є: з 15.07.2024 року (дата прийняття наказу про призначення службового розслідування) по 12.08.2024 року (з 13.08.2024 року прийнято наказ про допуск до службових обов`язків та розпочато виплату премії та додаткової винагороди).
За період з 15.07.2024 року по 12.08.2024 року позивачу не виплачено премію та додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ № 168 у сумі 10000 грн. з розрахунку на місяць у таких розмірах:
1) згідно п. 5 розділу III Порядку № 260 позивач має право на виплату премії, на отримання якої він втратив право у зв`язку з відстороненням, у сумі, що на не перевищує розміру, що був установлений у попередньому місяці до відсторонення, попереднім місяцем до відсторонення є травень 2024 року, оскільки вперше позивача відсторонено 29.06.2024 року та допущено до виконання обов`язків за посадою лише після двох службових розслідувань 13.08.2024 року, у травні 2024 року позивачу виплачено премію у сумі 16578,52 грн., кількість днів невиплати премії у липні з 15.07.2024 року по 31.07.2024 року складає 17 днів, отже, 16578,52 грн./31 к.д. в місяці = 534,79 грн. в день х 17 к.д. = 9091,43 грн. невиплачена премія з 15.07.2024 року по 31.07.2024 року, кількість днів невиплати премії у серпні з 01.08.2024 року по 12.08.2024 року складає 12 днів, отже, 16578,52 грн./31 к.д. в місяці = 534,79 грн. в день х 12 к.д. = 6417,48 грн. невиплачена премія з 01.08.2024 року по 12.08.2024 року;
2) згідно Постанови КМУ № 168 на період воєнного стану додаткова винагорода поліцейським виплачується до 10000 гривень пропорційно з розрахунку на місяць, а тому, оскільки кількість днів невиплати додаткової винагороди у липні з 15.07.2024 року по 31.07.2024 року складає 17 днів, отже, 10000 грн./31 к.д. в місяці = 322,58 грн. в день х 17 к.д. = 5483,86 грн., кількість днів невиплати додаткової винагороди у серпні з 01.08.2024 року по 12.08.2024 року складає 12 днів, отже, 10000 грн./31 к.д. в місяці = 322,58 грн. в день х 12 к.д. = 3870,96 грн.
Отже, за період з 15.07.2024 року по 12.08.2024 року позивачу не виплачено премію та додаткову винагороду ПКМУ 168 у сумі 10000 грн. з розрахунку на місяць у таких розмірах:
- 9091,43 грн. невиплачена премія з 15.07.2024 року по 31.07.2024 року;
- 6417,48 грн. невиплачена премія з 01.08.2024 року по 12.08.2024 року;
- 5483,86 грн. невиплачена додаткова винагорода з 15.07.2024 року по 31.07.2024 року;
- 3870,96 грн. невиплачена додаткова винагорода з 01.08.2024 року по 12.08.2024 року.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги позивача та приходить до висновку, що на користь позивача підлягає стягненню невиплачене грошове забезпечення з 15.07.2024 року по 12.08.2024 року у вигляді премії та додаткової винагороди у сумі 24863,73 грн.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно з вимогами ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до приписів ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. 
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення з ГУНП в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення, невиплаченого ОСОБА_1 під час проведення службового розслідування та дії наказу від 31.08.2024 року №2283 «Про заходи дисциплінарного впливу» по день винесення судового рішення підлягає скасуванню із прийняттям нового судового рішення у цій частині із задоволенням позову. В іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін. 
За таких обставин, апеляційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення, а апеляційна скарга позивача - задоволенню.
Керуючись ст.ст. 308; 310; 315; 317; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, – 
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення, невиплаченого ОСОБА_1 під час проведення службового розслідування та дії наказу від 31.08.2024 року № 2283 «Про заходи дисциплінарного впливу» по день винесення судового рішення.
В цій частині прийняти у справі 420/30034/24 нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення, невиплаченого ОСОБА_1 під час проведення службового розслідування та дії наказу від 31.08.2024 року №2283 «Про заходи дисциплінарного впливу» по день винесення судового рішення - задовольнити.
Стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області (код ЄДРПОУ 401088740, адреса: 65080, м. Одеса, вул. Ак.Філатова, 15-А) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: ( АДРЕСА_1 ) грошове забезпечення, невиплачене ОСОБА_1 під час проведення службового розслідування та дії наказу від 31.08.2024 року №2283 «Про заходи дисциплінарного впливу» по день винесення судового рішення, у вигляді премії та додаткової винагороди за період з 15.07.2024 року по 12.08.2024 року у розмірі 24 863,73 грн. (двадцять чотири тисячі вісімсот шістдесят три гривні сімдесят три копійки).
В решті рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 06.03.2025 року.

Суддя-доповідач 		О.В. Джабурія	
Судді	  	Н.В. Вербицька    К.В. Кравченко