ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" січня 2025 р.                                            Справа №909/597/24
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді                                                                       Орищин Г.В.
суддів                                                                                          Галушко Н.А.
Желіка М.Б.,
при секретарі судового засідання Хом`як Х.А.
розглянув апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз»
на додаткове рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 07.11.2024 (повний текст складено 12.11.2024, суддя Кобецька С. М.)
у справі № 909/597/24
за позовом Акціонерного товариства «Укртрансгаз»
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Текстиль Груп»
про стягнення 251643,45 грн, з яких 148510,89 грн пені та 103132,56 грн штрафу

за участю представників в режимі відеоконференції:
від позивача – Шатохін М.С.
від відповідача – Мінченко Я.В. 

Акціонерне товариство (далі АТ) «Укртрансгаз» 24.06.2024 звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Компанія Текстиль Груп» 148510,89 грн пені та 103132,56 грн штрафу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги порушенням відповідачем строку поставки товару за договором про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) № 2311000021 від 09.11.2023.
Господарський суд Івано-Франківської області в рішенні від 17.10.2024 позовні вимоги АТ «Укртрансгаз» задоволив частково; з ТОВ «Компанія Текстиль Груп» на користь позивача 126233,91 грн, а саме 64354,37 грн пені та 61879,54 грн штрафу; за рахунок відповідача позивачу відшкодував судовий збір; в задоволенні решти позовних вимог відмовив. Вкзаане рішення залишено без змін в постанові Західного апеляційного господарського суду від 09.01.2025 у цій справі.
22.10.2024 через систему «Електронний суд», відповідач звернувся до місцевого господарського суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з позивача понесених відповідачем судових витрат на правову допомогу, в розмірі 10000,00 грн.
Розглянувши вказану заяву ТОВ «Компанія Текстиль Груп», Господарський суд Івано-Франківської області 07.11.2024 ухвалив додаткове рішення, в якому, з врахуванням часткового задоволення позовних вимог, вимоги відповідача про відшкодування йому витрат на професійну правничу допомогу задоволив частково; з позивача на користь відповідача стягнув 1600,00 грн витрат на правову допомогу; в задоволенні решти вимог ТОВ «Компанія Текстиль Груп» - відмовив.
Позивач не погодився з ухваленим додатковим рішення місцевого господарського суду та оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що судом безпідставно не враховано, що даний спір виник з неправомірних дій саме відповідача. Разом з тим, апелянт зазначає, що заявлений відповідачем розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критерію розумності та реальності, такі витрати є неспівмірними зі складністю цієї справи із наданими адвокатом послугами, а тому вимоги заяви є необґрунтованими та, на переконання скаржника, документально належним чином не підтвердженими. Відтак, позивач просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване додаткове рішення місцевого господарського суду, а в задоволенні вимог заяви ТОВ «Компанія Текстиль Груп» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу – відмовити.
Відповідач своїм правом, наданим ст. 263 ГПК України, не скористався, відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Процесуальний хід розгляду апеляційної скарги відображено у відповідних ухвалах Західного апеляційного господарського суду; за клопотанням представників сторін, розгляд справи відбувся в режимі відеоконференції.
В дане судове засідання на зв`язок із судом вийшли представники обох сторін. Представник позивача підтримав доводи своєї апеляційної скарги, а представник відповідача заперечив такі.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, приймаючи до уваги залишення без змін основного рішення Господарського суду Івано-Франківської області у цій справі, судова колегія не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача, з огляду на таке:
Відповідно до частини 1 статті 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У відповідності до вказаних положень, ТОВ «Компанія Текстиль Груп`у відзиві на позов повідомило суд про те, що очікує понести витрати на професійну правничу допомогу, орієнтовний розмір якої становитиме 10000 грн.
Згідно з частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У частині 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Як було вказано вище, після ухвалення судом рішення 17.10.2024 представник відповідача 22.10.2024 через систему «Електронний суд» подав заяву про ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення на його користь з позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн. На підтвердження вказаного розміру понесених ним витрат відповідач до свого клопотання долучив копії договору №23-01/5/24 про надання правової допомоги від 23.01.2024, додатку №03-07/8/24 від 03.07.2024 до договору №23-01/5/24 про надання правової допомоги від 23.01.2024, акта надання послуг №166 від 17.0.2024 на суму 10000,00 грн (гонорар адвоката у відповідності до додатку до договору), свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю КС №8045/10 від 18.07.2019, довіреності №08-11/7/23 від 08.11.2023.
Приписами частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
При здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також в порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України надати належну оцінку поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.
Відповідно до ч. 5-6 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Позивач своїм правом, наданим йому ст. 126 ГПК України, скористався та подав суду свої заперечення, в яких просив відмовити у заяві відповідача про відшкодування витрат на правову допомогу та залишити їх за відповідачем, а в разі їх задоволення зменшити до 95%.
З наведеного слідує, що відповідач дотримався порядку звернення до суду з відповідною заявою про відшкодування йому витрат на професійну правничу допомогу, визначеного ч. 8 ст. 129 ГПК України. З долучених відповідачем доказів вбачається, що вказані витрати є гонораром адвоката, розмір якого сторони погодили у замовленні № 03-07/8/24, яке є додатком до договору № 23-01/5/24 від 23.01.2024 про надання правової допомоги.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 вказала, що гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру або погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Таким чином, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що заявлені до стягнення з позивача витрати на професійну правничу допомогу є обґрунтованими, документально підтвердженими, такими, що та відповідають критерію розумності та співмірності у порівняні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Відповідно до п.3 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як слідує з матеріалів справи, Господарський суд Івано-Франківської області в рішенні від 17.10.2022, яке залишено без змін постановою суду апеляційної інстанції від 09.01.2025 у цій справі, позовні вимоги АТ «Укртрансгаз» задоволив частково; з відповідача на користь позивача стягнув 64354,37 грн пені та 61879,54 грн штрафу; в іншій частині позову в сумі 125409,54 грн відмовив, зокрема, в частині стягнення 41253,61 грн пені відмовлено, у зв`язку з невірним визначенням позивачем періоду прострочення поставки товару, а в частині стягнення 42902,91 грн пені та 41253,02 грн штрафу відмовлено, у зв`язку із їх зменшенням судом на підставі ст. 551 ГПК України.
Варто зауважити, що у випадку зменшення судом розміру неустойки чи процентів річних, судові витрати позивача, пов`язані з розглядом справи, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.
Отже, з огляду на вказане, у процентному співвідношенні фактична відмова в позові складає у розмірі (16%), інша частина відмови, у зв`язку із зменшенням розміру штрафних санкцій (42902,91 грн пені та 41253,02 грн штрафу) на підставі ст. 551 ЦК України, яка в процентному співвідношені складає 34%, при вирішенні відшкодування відповідачу витрат на правову допомогу не враховується. Таким чином, з врахуванням результату вирішення цього спору, враховуючи при цьому заяву позивача про зменшення розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов обґрунтованого висновку про відшкодування відповідачу за рахунок позивача витрат на правову допомогу в розмірі 1600,00 грн, а решту витрат на правову допомогу в розмірі 8400,00 грн правомірно залишив за відповідачем.
Керуючись ст. 129, 269, 273, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні вимог апеляційної скарги Акціонерного товариства «Укртрансгаз» відмовити.
Додаткове рішення Господарського суду Івано-Франківської області  від 07.11.2024 у справі №909/597/24 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню. 
Справу повернути в Господарський суд Івано-Франківської області.

повний текст постанови складено 20.01.2025

Головуючий суддя                                                            Г.В. Орищин

суддя                                                                                Н.А. Галушко

суддя                                                                                М.Б. Желік