25.12.24
22-ц/812/1845/24
Справа номер 484/4948/24 Головуючий суду першої інстанції – Максютенко О. А.
Провадження номер 22-ц/812/1845/24 Доповідач суду апеляційної інстанції – Локтіонова О. В.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2024 року м. Миколаїв 

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: 
головуючого – Локтіонової О. В.,
суддів – Крамаренко Т. В., Ямкової О. О.,
із секретарем судового засідання – Андрієнко Л. Д.,
без участі учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , яка подана його представником ОСОБА_2 , на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 жовтня 2024 року, повний текст якого складено 14 жовтня 2024 року, за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» про розірвання договору оренди земельної ділянки, 

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подав до суду вказаний вище позов, який обґрунтовував наступним.
Позивач вказував, що 01 грудня 2010 року між його батьком ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» було укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 4825483200:02:000:0047 площею 5,3463 га, строком на 50 років, який зареєстровано у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Кримківській сільській раді за №482548324000983.
ІНФОРМАЦІЯ_1 його батько помер, у зв`язку з чим він успадкував зазначену вище земельну ділянку. Про вказаний факт він повідомив ТОВ «Агрофірма Корнацьких» 01 липня 2020 року. У своїй заяві він просив товариство сплатити йому орендну плату, однак його заява лишилася без реагування.
У зв`язку з такою позицією орендаря позивач подав до суду позов про розірвання договору оренди землі у зв`язку з невиплатою орендної плати за період з 2017 по 2019 роки.
Однак рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 грудня 2020 року, яке залишено без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року, у задоволенні його позову було відмовлено.
ОСОБА_1 вказував, що після ухвалення зазначених вище судових рішень ТОВ «Агрофірма Корнацьких» достеменно знало всю інформацію необхідну для виплати йому орендної плати за користування землею. Разом з тим, так і не сплачувало її.
У січні 2023 року ОСОБА_1 направив на адресу ТОВ «Агрофірма Корнацьких» заяву про перехід до нього права власності на земельну ділянку після смерті ОСОБА_3 та додав до неї витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно.
06 лютого 2023 року ТОВ «Агрофірма Корнацьких» направило на адресу ОСОБА_1 додаткову угоду до договору оренди землі та просило надати картковий рахунок для виплати орендної плати.
Позивач зазначав, що у травні 2024 року він, не отримавши від відповідача орендну плату, повторно направив на його адресу заяву та картковий рахунок. Однак зазначене поштове відправлення повернулося йому з відміткою «За закінченням терміну зберігання».
ОСОБА_1 вказував, що ігнорування відповідачем зазначеного вище листа, направленого на юридичну адресу, свідчить про ухилення ТОВ «Агрофірма Корнацьких» від виконання зобов`язань за договором оренди.
Посилаючись на те, що ТОВ «Агрофірма Корнацьких» ухиляється від виконання свого обов`язку щодо виплати орендної плати, ОСОБА_1 просив достроково розірвати договір оренди земельної ділянки від 01 грудня 2010 року, укладений між ТОВ «Агрофірма Конацьких» та ОСОБА_3 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 жовтня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 не дотримався вимог ч.3 ст.148-1 ЗК України, а тому у орендаря не виникло підстав для виплати йому орендної плати. За таких обставин відсутні підстави вважати, що ТОВ «Агрофірма Корнацьких» ухилялося від виконання обов`язку по сплаті орендної плати та систематично не виконувало істотні умови договору оренди.

Узагальнені доводи апеляційної скарги 

Не погодившись з рішенням суду, позивач через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позову.
Обґрунтовуючи свою скаргу, ОСОБА_1 вказував, що суд першої інстанції, досліджуючи зміст договору оренди землі, неправильно його розтлумачив, оскільки його умови не конкретизують місце розташування каси підприємства та не містять обов`язку орендодавця щорічного звернення до каси Товариства із зазначенням строку такого звернення.
На думку апелянта саме на ТОВ «Агрофірма Корнацьких» лежить обов`язок з повідомлення орендодавця про час та місце виплати орендної плати, чого відповідачем зроблено не було.
Також ОСОБА_1 наполягав на тому, що направляв поштову кореспонденцію на юридичну адресу ТОВ «Агрофірма Корнацьких», а тому ігнорування відповідачем його листа свідчить про його винну поведінку.
Крім того, позивач вказував на те, що відповідач не надав доказів того, що він намагався виплатити орендодавцю орендну плату, яка залишається невиплаченою до цього часу.
Висновки суду першої інстанції про невиконання вимог ст.148-1 ЗК України ОСОБА_1 вважав хибними, оскільки він надав належні докази виконання приписів цієї норми, а саме повідомлення ТОВ «Агрофірма Корнацьких» про те, що він успадкував земельну ділянку з кадастровим номером 4825483200:02:000:0047.

Фактичні обставини справи 

01 грудня 2010 року ОСОБА_3 , якому належала земельна ділянка площею 5,35 га на підставі державного акту на право власності серії ЯА №746335, передав її в оренду ТОВ «Агрофірма Корнацьких» строком на 50 років до 31 грудня 2060 року. 
За умовами договору (пункт 9) орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі шляхом видачі орендодавцю (або його уповноваженому представнику) готівкою відповідної грошової суми із каси орендаря або перерахуванням її на банківський рахунок орендодавця. Щорічний розмір орендної плати складає (з урахуванням прибуткового податку, який сплачується відповідно до вимог законодавства) фіксовану грошову суму у розмірі 1585,96 грн.
З метою захисту майнових інтересів орендодавця за згодою сторін на умовах, визначених цим договором, розрахунок по орендній платі може бути проведено визначеною кількістю сільськогосподарської продукції.
Форма розрахунку за договором (грошова або натуральна) окремо щорічно погоджується сторонами в межах розміру плати, визначеної додатком №1 до договору, шляхом подання орендодавцем на ім`я орендаря письмової заяви. Така заява подається орендодавцем орендарю до 01 вересня року, за який проводиться розрахунок по орендній платі.
Якщо протягом року сторони не погодили форму виплати орендної плати, вважається, що розрахунок по орендній платі буде здійснюватися у грошовій формі на суму визначену договором.
Обчислення розміру грошової форми орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (п.10 договору).
Орендна плата вноситься щорічно до 26 грудня того року, за який здійснюється розрахунок по орендній платі (п.11 договору).
Пунктом 28 Договору визначено, що орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, й своєчасного внесення орендної плати.
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 червня 2020 року (справа №484/542/20) за ОСОБА_1 визнано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 4825483200:02:000:0047 площею 5,35 га, яка розташована в межах території Кримківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 08 вересня 2020 року за ОСОБА_1 на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області у справі №484/542/20 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 5,3463 га з кадастровим номером 4825483200:02:000:0047.
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 грудня 2020 року, яке залишено без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року, ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні його позову до ТОВ «Агрофірма Корнацьких» про розірвання договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 4825483200:02:000:0047, загальною площею 5,35 га, яка розташована в межах Кримківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області.
У вказаних судових рішеннях зазначено, що позивач 01 липня 2020 року звертався до ТОВ «Агрофірма Корнацьких» із заявою, у якій повідомив відповідача про свої права на спадкове майно та просив здійснити виплату орендної плати. Вказана заява відповідачем залишилася без реагування. Судом було констатовано, що орендна плата за 2017-2019 роки не була перерахована відповідачем позивачу. Проте суд виснував, що на час розгляду справи відсутні підстави вважати наявність систематичності несплати відповідачем орендної плати, оскільки позивач тільки у 2020 році оформив спадкові права на земельну ділянку. Судом також вказано, що відповідач повинен сплатити позивачу орендну плату за усі роки оренди земельної ділянки. Відповідач був обізнаний про цю цивільну справу, подавав відзив на позовну заяву, а отже достеменно знав про перехід до ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 4825483200:02:000:0047 у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 та наявність у нього обов`язку сплати позивачу орендної плати за усі роки оренди зазначеної земельної ділянки.
Згідно з відомостями Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела /суми нарахованого доходу за 2021-2023 роки інформація про виплату позивачу ТОВ «Агрофірма Корнацьких» орендної плати відсутня.
Відповідач доказів сплати позивачу орендної плати суду не надав.
20 січня 2023 року ОСОБА_1 подав до ТОВ «Агрофірма Корнацьких» заяву, в якій ще раз повідомив товариство про те, що набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 4825483200:02:000:0047, а тому товариство має сплатити йому орендну плату.
06 лютого 2023 року ТОВ «Агрофірма Корнацьких» надіслало ОСОБА_1 листа, в якому проінформувало його про необхідність надіслання орендарю повідомлення відповідно до ст.148-1 Земельного кодексу України, а також надання ним платіжних реквізитів для перерахунку орендної плати за землю. Також у цьому листі ТОВ «Агрофірма Корнацьких» повідомило ОСОБА_1 про можливість отримання орендної плати у готівковій формі в офісі товариства, для чого позивачу було необхідно повідомити працівників за два дні до його появи з метою замовлення грошей у банку. Крім того у цьому листі ТОВ «Агрофірма Корнацьких» запропонувала орендодавцю внести зміни до договору оренди землі в частині власника земельної ділянки.
01 березня 2023 року ОСОБА_1 надіслав ТОВ «Агрофірма Корнацьких» на їх юридичну адресу, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (вул. Центральна, 93 с. Кумарі Первомайського району Миколаївської області), заяву, в якій просив виплачувати йому оренду плату за землю за 2020-2022 роки за земельну ділянку з кадастровим номером 4825483200:02:000:0047 площею 5,3463 га на його банківський рахунок з каси господарства відповідно до договору. До заяви ним було додано реквізити для безготівкового переказу коштів. Додаткові угоди ОСОБА_1 повернув ТОВ «Агрофірма Корнацьких» без підпису.
15 травня 2024 року ОСОБА_1 знову направив поштовим відправленням АТ «Укрпошта» №5521313603367 на юридичну адресу ТОВ «Агрофірма Корнацьких» заяву, в якій зазначав про перехід до нього права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 4825483200:02:000:0047 площею 5,35 га, а тому просив перерахувати йому орендну плату за користування земельною ділянкою. Вказане повідомлення повернулося адресату з позначкою «За закінченням терміну зберігання».

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

Згідно з вимогами статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі», в редакції на час виникнення спірних правовідносин, оренда землі – це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі – це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до вимог статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю – це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи (стаття 22 Закону України «Про оренду землі»).
За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Згідно з частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Статтями 627, 629 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендарем орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що вважається істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє орендодавця можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 6 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження №61-41932сво18) зроблено висновок, що частинами 1 і 2 статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки).
Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до вимог ст.545 ЦК України, яка визначає умови підтвердження виконання зобов`язання, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. 
Норми статті 537 ЦК України регламентують, що боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі: 1) відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання; 2) ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку; 3) відсутності представника недієздатного кредитора. Нотаріус повідомляє кредитора у порядку, встановленому законом, про внесення боргу у депозит.
У постанові Верховного Суду від 07 грудня 2022 року в справі №479/210/21 зазначено, що: «Верховний Суд звертає увагу на те, що сплата орендної плати є істотною умовою договору оренди, при укладенні якого орендодавець розраховує на отримання орендних платежів. Разом з тим, сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки позивач мотивувала позовні вимоги тим, що відповідачем не сплачено орендну плату за 2016-2019 роки, відтак, відповідач повинен був спростувати належними та допустимими доказами твердження позивача про несплату орендної плати. При цьому відповідач ці доводи не спростував, а, навпаки, пояснив, що орендну плату не платив, оскільки не знав, хто є спадкоємцем померлої. Разом з тим ці кошти і на депозит нотаріуса не були внесені».
Відповідно до вимог статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У справі, яка переглядається, судом встановлено, що відповідач не нараховував та не виплачував позивачу орендну плату за 2021-2023 роки, про що свідчить інформація з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків. 
Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає неправильним висновок районного суду про відсутність підстав для задоволення позову                                 ОСОБА_1  про розірвання договору оренди земельної ділянки через систематичність невиконання відповідачем обов`язку щодо сплати орендної плати.
Досліджені докази свідчать, що відповідач систематично не сплачує позивачу орендну плату за земельну ділянку, про яку йде мова у справі, хоча з липня 2020 року він обізнаний про такий обов`язок, оскільки  ОСОБА_1 повідомив його про зміну власника земельної ділянки з дотриманням вимог ст.148-1 ЗК України. Про такий обов`язок відповідачу було вказано у рішенні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 грудня 2020 року та у постанові Миколаївського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року.
Проте, відповідач і після цього не виконав обов`язок щодо сплати орендної плати.
Посилання відповідача на те, що саме позивач ухиляється від отримання орендної плати, спростовується матеріалами справи, які свідчать про те, що позивач неодноразово звертався до відповідача з заявами про необхідність сплати ним орендної плати, де була вказана необхідна інформація для сплати орендної плати. Натомість відповідач, маючи таку інформацію, орендну плату не сплатив, хоча для цього існує безліч способів (наприклад, поштовий переказ, внесення на депозит нотаріуса, надіслання позивачу запрошення на отримання орендної плати з зазначенням дати, часу та місця її отримання). У матеріалах справи відсутня інформація, яка б свідчила про намагання відповідача сплатити орендну плату позивачу і ухилення останнього від її отримання. Розміщення відповідачем оголошення в газеті про виплату ним орендної плати необмеженому колу осіб не є належним намаганням виплати орендної плати, оскільки ним не доведено, що позивач погоджувався на такий спосіб сповіщення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).
Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що наявні підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , скасування оскаржуваного рішення суду та ухвалення у справі нового судового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки у справі, яка переглядається вбачається, що висновки районного суду не відповідають обставинам справи.

Щодо судових витрат 

Згідно із підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, крім іншого, з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи, що апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги позивача, скасував рішення суду першої інстанції, задовольнив позовні вимоги позивача, то наявні підстави для відшкодування відповідачем позивачу понесених ним судових витрат за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій на суму 3028 грн.
Керуючись ст.374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка подана його представником ОСОБА_2 , задовольнити.
Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 жовтня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» про розірвання договору оренди земельної ділянки задовольнити.
Розірвати договір оренди землі від 01 грудня 2010 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» та ОСОБА_3 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 4825483200:02:000:0047 площею 5,3463 га, який зареєстровано у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Кримківській сільській раді 01 березня 2012 року за №482548324000983.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» на користь  ОСОБА_1  судовий збір за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій на суму 3028 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.
 
Головуючий           О. В. Локтіонова

Судді       Т. В. Крамаренко

О. О. Ямкова         

Повний текст постанови складено 26 грудня 2024 року.