УХВАЛА 
20 січня 2025 року
м. Київ
справа № 357/12623/21
провадження № 51-2720 км 23
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої                                                                         ОСОБА_1 ,
суддів                                                                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання                                       ОСОБА_4 ,
прокурора                                                                           ОСОБА_5 ,
засудженого                                                                       ОСОБА_6 ,
захисника (у режимі відеоконференції)                       ОСОБА_7 ,
представника потерпілої 
(у режимі відеоконференції)                                           ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 12021111030001583 від 09 липня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , заяви засудженого ОСОБА_6 про відвід прокурору ОСОБА_5 та представнику потерпілої ОСОБА_8 ,
встановив:
У провадженні Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду перебувають матеріали кримінального провадження № 12021111030001583 від 09 липня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, за касаційною скаргою з доповненнями засудженого ОСОБА_6 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 квітня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 24 жовтня 2023 року.
19 грудня 2024 року (вх. № 29310/1/170-24) та 03 січня 2025 року (вх. № 178/0/170-25) на адресу Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від засудженого ОСОБА_6 надійшли заяви про відвід прокурору ОСОБА_5 та представнику потерпілої  ОСОБА_9 - адвокату ОСОБА_8 .
Заслухавши думку учасників касаційного провадження, зокрема: 
- прокурора ОСОБА_5 , яка просила залишити подані засудженим заяви про відвід без розгляду, з підстав того, що вони є необґрунтованими, а процесуальна поведінка засудженого має ознаки зловживання ним своїм правом, оскільки заяви про відвід прокурора та представника потерпілого уже розглядалися колегією суддів у попередніх судових засіданнях суду касаційної інстанції;
- представника потерпілої - адвоката ОСОБА_8 , який також посилався на необґрунтованість заявлених засудженим відводів, та стверджував про те, що засуджений у даному випадку зловживає своїми правами, а тому просив відмовити у задоволенні поданих заяв про відвід. При цьому вказував, що в ході судового розгляду в суді першої інстанції ОСОБА_6 жодного разу не заявляв йому відводів. Також на спростування доводів засудженого представник потерпілої зауважив, що: інтереси потерпілої він представляє на підставі доручення, виданого центром з надання безоплатної правової допомоги; станом на час проведення підготовчого судового засідання він не був залучений до кримінального провадження; жодного відношення до відшкодування шкоди потерпілій він не має,
колегія суддів дійшла такого висновку.
Порядок вирішення питання про відводи учасникам провадження визначений у параграфі 6 глави 1 КПК України.
Частиною 5 ст. 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КПК України прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні: 
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Зі змісту поданої ОСОБА_6 заяви про відвід прокурора ОСОБА_5 вбачається, що засуджений в цілому посилається на загальну упередженість органів прокуратури України та прокурорів Офісу Генерального прокурора внаслідок впливу на їх діяльність з боку третіх осіб, що, з-поміж іншого, на його думку, полягає у фальсифікації матеріалів справи. З огляду на зазначене засуджений просив Суд забезпечити здійснення підтримання державного обвинувачення прокурорами Військової прокуратури України.
Наведені засудженим ОСОБА_6 доводи на обґрунтування заявленого ним відводу прокурору ОСОБА_5 , як уважає колегія суддів, зводяться виключно до недовіри органам прокуратури в цілому, що з огляду на положення, передбачені ст. 77 КПК України, не може бути підставою, яка б свідчила про те, що зазначений прокурор не має права брати участь у цьому кримінальному провадженні на стадії касаційного розгляду.
При цьому, що стосується вимог засудженого ОСОБА_6 про забезпечення здійснення підтримання державного обвинувачення прокурорами Військової прокуратури України, то колегія суддів зауважує, що з огляду на зміст положень КПК України у суду касаційної інстанції відсутні процесуальні повноваження на зміну сторони обвинувачення у кримінальному провадженні. 
Водночас Верховний Суд звертає увагу на те, що за наявності підстав, які, на думку засудженого, свідчать про фальсифікацію матеріалів кримінального провадження в частині кваліфікації його дій, сторона захисту не позбавлена можливості звернутися з відповідною заявою до уповноважених правоохоронних органів у порядку, визначеному чинним законодавством України.
Що стосується відводу представнику потерпілої, то колегія суддів зазначає таке.
Положеннями ст. 78 КПК України передбачено, що захисником, представником не має права бути особа, яка брала участь у цьому ж кримінальному провадженні як слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач (ч. 1 цієї статті). Особа не має права брати участь у цьому ж кримінальному провадженні як захисник або представник також у випадках:
1) якщо вона у цьому провадженні надає або раніше надавала правову допомогу особі, інтереси якої суперечать інтересам особи, яка звернулася з проханням про надання правової допомоги;
2) зупинення або припинення права на зайняття адвокатською діяльністю (зупинення дії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю або його анулювання) в порядку, передбаченому законом;
3) якщо вона є близьким родичем або членом сім`ї слідчого, прокурора, потерпілого або будь-кого із складу суду (ч. 2 цієї статті).
У заяві про відвід представника потерпілої засуджений посилається на те, що адвокат ОСОБА_8 :
- зловживає правами потерпілої та діє в супереч її інтересам, оскільки умисно, перебуваючи у змові із зацікавленими особами, з метою особистого збагачення за рахунок державних коштів, був уповноважений на представництво потерпілої на підставі доручення з Центру, а також на підставі довіреності;
- відмовився сприяти урегулюванню матеріального питання між ним (засудженим) та потерпілою (в особі падчерці померлого ОСОБА_10 );
- умисно був відсутній у підготовчому судовому засіданні суду першої інстанції від 18 листопада 2021 року.
Також, заявляючи відвід представнику потерпілої, ОСОБА_6 вказує на необґрунтованість поданого останньою цивільного позову та на необхідність залучення до провадження падчерки померлого ( ОСОБА_11 ).
Щодо мотивів заявленого ОСОБА_6 відводу представнику потерпілої - адвокату ОСОБА_8 в частині того, що він здійснює свої повноваження на підставі довіреності та доручення, то Верховний Суд зауважує, що відповідно до матеріалів кримінального провадження та з пояснень представника потерпілого (наданих у судовому засіданні щодо заявленого йому відводу) вбачається, що останній, представляючи інтереси потерпілої ОСОБА_9 , діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 22 листопада 2021 року № 453 (далі - Доручення), виданого Білоцерківським місцевим центром з надання безоплатної правової допомоги (далі - Центр), та довіреності від 22 листопада 2021 року № 717, виданої на підставі Доручення та засвідченої директором Центру. При цьому колегія суддів звертає увагу, що наведені вище повноваження адвоката ОСОБА_8 , які не суперечать положенням процесуального законодавства, жодним чином не свідчать про те, що він діяв або діє усупереч інтересам потерпілої ОСОБА_9 .
Також Верховний Суд зазначає, що ОСОБА_6 , посилаючись на те, що представник потерпілої, на його переконання: 
- зловживає правами потерпілої, оскільки, представляючи її інтереси, діє у змові із зацікавленими особами з метою особистого збагачення за рахунок бюджетних коштів та претендує на частину матеріальної і моральної компенсації;
- умисно був відсутній у підготовчому судовому засіданні суду першої інстанції від 18 листопада 2021 року;
- відмовився сприяти урегулюванню матеріального питання між ним (засудженим) та потерпілою (в особі падчерки померлого ОСОБА_10 ), 
не наводить будь-яких обґрунтувань на підтвердження цих обставин.
Таким чином, ураховуючи вказане, а також з огляду на положення частин 1, 2 ст. 78 КПК України, такі доводи засудженого не свідчать про наявність підстав для відводу представнику потерпілої.
Водночас заявляючи відвід представнику потерпілої, ОСОБА_6 посилається на необґрунтованість поданого потерпілою цивільного позову та необхідність залучення до провадження падчерки померлого ( ОСОБА_11 ) в якості потерпілої, проте такі доводи засудженого колегія суддів не приймає до уваги, оскільки питання, які стосуються вирішення цивільного позову, не можуть бути предметом перевірки суду касаційної інстанції на стадії вирішення питання про відводи.
Отже, Верховний Суд вважає, що доводи засудженого ОСОБА_6 , які були покладені в основу поданих ним заяв про відвід прокурору та представнику потерпілого, не ґрунтуються на положеннях, передбачених статтями 77, 78 КПК України, якими визначено вичерпний перелік підстав, що виключають можливість участі зазначених осіб у кримінальному провадженні. 
За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні заявлених засудженим ОСОБА_6 відводів прокурору ОСОБА_5 та представнику потерпілої - адвокату ОСОБА_8 .
Керуючись статтями 75, 77, 78, 80, 81 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Заяви засудженого ОСОБА_6 про відвід прокурору ОСОБА_5 та представнику потерпілої ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                ОСОБА_2                               ОСОБА_3