ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

05 березня 2025 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 740/3688/24
Головуючий у першій інстанції – Олійник В. П.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/280/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої - судді Мамонової О.Є.,
суддів – Онищенко О.І., Шитченко Н.В.,
із секретарем: Герасименко Ю.О.,

учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: Виконавчий комітет Ніжинської міської ради Чернігівської області,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство «Служба єдиного замовника»,-

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 жовтня 2024 року (проголошено о 15:58, повне текст рішення суду складене 04 листопада 2024 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області про визнання винним у посяганні на особисті немайнові права та стягнення моральної шкоди,-

                                         У С Т А Н О В И В :

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області, в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просила:
- визнати відповідача, Виконавчий комітет Ніжинської міської ради Чернігівської області, винним у посяганні на її особисті немайнові права, а саме у нанесенні образи її честі та гідності; 
- зобов`язати відповідача виплатити матеріальну компенсацію нанесеної їй моральної шкоди у розмірі 500 000 грн.
Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що відповідачем 14 травня 2024 року отримано її заяву від 10 травня 2024 року щодо тривалого неусунення КП «СЕЗ» як управляючою компанією будинку за її місцем проживання протікання труби, через яку здійснюється теплозабезпечення ванних кімнат десяти квартир другого під`їзду будинку АДРЕСА_1 .
24 травня 2024 року позивачкою отримано відповідь за підписом першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Вовченка Ф. Ліман О.А. стверджувала, що замість розгляду її заяви по суті відповідач дав завідомо неправдиве посилання на норму закону України, яка не стосується ані створення тимчасових комісій виконкому, ані здійснення витягу з проектної документації на будинок за місцем її проживання, при цьому не надав посилань на норми закону, згідно з якими розглядалася її заява; дав завідомо неправдиві посилання на можливість зміни управителя будинку; вказав завідомо неправдиві відомості про відсутність у виконкому повноважень створювати тимчасові комісії для з`ясування фактичних обставин справи на місці; повністю проігнорував заявлену нею вимогу щодо здійснення витягу з проектної документації на будинок її проживання для встановлення місця та способу прокладення труби системи опалення; завідомо неправдиво заявив про відсутність у його розпорядженні необхідних спеціалістів для проведення деяких робіт; не вказав порядок та строки оскарження рішення за результатами розгляду заяви; у порушення вимог Закону України «Про звернення громадян» відповідь підписано не міським головою, а одним з його заступників.
Заявниця зазначала, що ухиленням від розгляду її скарги, фактичною відмовою у задоволенні вимог її заяви та складенням завідомо неправдивого листа відповідач наніс образу її інтелекту, честі та гідності шляхом спроби обдурити її, як законослухняну громадянку України, замовчуванням важливих фактичних обставин справи.
Указувала на те, що відповідач замість розгляду її заяви у відповідності до чинного законодавства відкрито та показово продемонстрував свою зневагу до неї, як до людини та особистості, до її потреб та законних інтересів, до її конституційних прав та свобод. За формою та змістом лист розрахований на людину позбавлену елементарного розуміння та правової освіченості. На її думку, нахабне ігнорування відповідачем вимог Закону України «Про звернення громадян» є демонстрацією правового нігілізму, безвідповідальності та свавілля. Здійснення 06.06.2024 ремонтних робіт без доступу до кв.35 стало фактичним та незаперечним підтвердженням обґрунтованості її підозр щодо того, що керівництво КП «СЕЗ» нахабно брехало їй упродовж року. 
Уважала, що враховуючи той факт, що образу її честі та гідності нанесено керівниками органу місцевого самоврядування міста Ніжина (до чиїх завдань та повноважень входить, зокрема, охорона її законних та конституційних прав та свобод, включаючи її право на повагу до її честі та гідності), сума компенсації нанесеної їй відповідачем моральної шкоди має становити не менше 50 000 000 грн, що лише на 2,5 рази перевищує мінімальну суму компенсації нанесеної моральної шкоди, яка передбачена у багатьох розвинених країнах.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28.10.2024 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області про визнання винним у посяганні на особисті немайнові права та стягнення моральної шкоди – відмовлено  повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. 
Доводи апеляційної скарги зводяться до повторного викладу змісту  позовної заяви.
Заявниця наголошує, що підставою її позову є факт нанесення образи її честі та гідності незаконними діями та бездіяльністю відповідача. Вона звернулась до відповідача як до єдиної юридичної особи, яка мала  повноваження і можливості, а також зобов`язання згідно чинного законодавства розглянути її звернення і відреагувати на нього єдино можливим чином. Неналежний розгляд її звернення відповідачем і став тригером для запуску даної справи.
Указує, що відповідач допустив порушення чинного законодавства, а саме ст. 15 Закону України «Про звернення громадян», оскільки відповідь на її звернення підписана першим заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів Вовченко Ф., а не міським головою, що перетворює лист у нікчемний документ; відповідач не встановив законність чи незаконність дій керівництва підлеглого КП, яким чином можна було здійснити ремонт, не надав  офіційної відповіді з цього приводу; навів у своєму листі-відповіді завідомо неправдиві заяви та замовчував важливі фактичні обставини.
Наполягає на тому, що відповідач своїм ухиленням від розгляду її звернення, фактичною відмовою у задоволенні її вимог та складанням завідомо неправдивого листа наніс образу її честі та гідності.
Зазначає, що образу її честі та гідності нанесено посадовими особами органу місцевого самоврядування, тому компенсація нанесеної їй моральної шкоди по мінімуму, прийнятому у розвинутих країнах світу, має становити приблизно 10 000 000 грн. Проте, беручи до уваги війну українського народу проти російської агресії та пов`язані з цим матеріальні та фінансові збитки, необхідність концентрації зусиль заради перемоги, усвідомлює відсутність відповідних сталих юридичних норм та (або) традицій, свідомо та по добрій волі зменшує суму своїх позовних вимог до відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу Виконавчий комітет Ніжинської міської ради Чернігівської області просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28.10.2024 без змін, вважаючи вимоги апеляційної скарги безпідставними та необґрунтованими.
Відповідач стверджує, що під час розгляду заяви ОСОБА_1 від 10.05.2024 він діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, вжив усіх можливих заходів у межах компетенції з метою відновлення прав скаржниці на отримання належного рівня послуг із теплопостачання без втручання у господарську діяльність КП «СЄЗ», що заборонено у статуті рішенням засновника.
Зазначає, що станом на 13.02.2025 не підтверджено жодним належним та допустимим письмовим доказом вчинення злочину керівником та працівниками КП «СЄЗ» проти позивачки.
Уважає, що ОСОБА_1 зловживає своїми правами з метою не вирішити реально існуючий спір між нею та КП «СЄЗ», а з наміром штучно створити новий судовий спір, оскільки скаржниця працювала у відповідача і їй відомо про зміст норм Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та повноваження цього органу.  
Наголошує на тому, що ОСОБА_2 не доведено належними та допустимими доказами факт завдання їй діями відповідача моральної шкоди та причинного зв`язку між шкодою та діями відповідача, не обґрунтовано розмір моральної шкоди. 

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області – Копилову Є.Г., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї доводи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що у справі не встановлено порушення Виконавчим комітетом Ніжинської міської ради особистих немайнових прав, а саме честі та гідності, по захист яких позивач ОСОБА_1 звернулась до суду та з чим пов`язує зобов`язання відповідача компенсувати їй моральну шкоду.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають вимогам чинного законодавства.

У справі встановлено, що ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_2 . 
10.05.2024 ОСОБА_1 звернулась з заявою до Ніжинського міського голови Кодоли О.М., яка зареєстрована 14.05.2024, в якій просила:
1. Офіційно встановити факт можливості доступу до місця протікання труби опалення сушарок у другому під`їзді будинку АДРЕСА_1 з боку під`їзду, без доступу до квартири АДРЕСА_3 . Для чого просила:
- створити тимчасову комісію Ніжинського міськвиконкому для вивчення питання на місці;
- до складу комісії включити спеціалістів відповідного фаху та кваліфікації;
- до складу комісії не включати представників КП «СЕЗ», оскільки їх дії та бездіяльність має встановити комісія;
- завчасно попередити її про час прибуття комісії для вивчення питання на місці;
- дозволити їй та її представнику дати необхідні важливі пояснення на місці роботи комісії;
- при необхідності - забезпечити свердлення дослідного отвору для з`ясування наявності комунікаційного каналу, в якому розміщена труба опалення сушарок; 
- забезпечити вивчення проектної документації будинку для з`ясування проектного розміщення труби опалення сушарок;
- забезпечити складання акту по результатам роботи комісії.
2. Забезпечити проведення ремонтних робіт силами спеціалістів СЄЗ (чи іншої організації) для усунення протікання труби опалення сушарок у другому під`їзді будинку  її проживання.
3. Розглянути відповідність обіймаємим посадам наступних керівників КП «СЄЗ»: директора СЄЗ, його заступника по технічним питанням (який виступав у суді в якості свідка) та представника СЄЗ, який брав участь у суді в якості офіційного представника та складав (згідно її власної заяви у суді), чия посада у СЄЗ їй не відома, такі особи не мають права обіймати керівні посади ані фаховим рівнем – ані за їх низькими моральними якостями, а громаді міста такі «керівники» ні до чого.
4. Надати відомості відносно того, хто персонально призначив на посаду керівництво КП «СЄЗ» та хто персонально відповідає за безчинства та неподобства, які те керівництво творить (том 1, а.с.15-19).

Дорученням міського голови м. Ніжин №01.2-07/Л2582 від 21.05.2024  доручено директору КП «СЄЗ» Владиславу Корману невідкладно вжити заходи щодо здійснення ремонтних робіт у другому під`їзді будинку АДРЕСА_4 в частині ремонту внутрішньобудинкових систем опалення та відновити мешканцям будинку постачання тепла до ванних кімнат (том 1, а.с. 49). 

Листом №01.2-07/Л-2582 від 23.05.2024 за підписом першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради  Федора Вовченка надано відповідь на вказану заяву ОСОБА_1 , в якій зазначено, що викладені у заяві питання врегульовано нормами Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015. У разі неналежного здійснення своїх обов`язків управителем будинку, співвласники мають право або утворити ОСББ або розірвати договір з управителем та укласти відповідний договір з іншим управителем. У Виконавчого комітету відсутні повноваження щодо утворення комісії із встановлення факту можливості доступу до місця протікання труби опалення, відсутні спеціалісти відповідного фаху та обладнання для здійснення втручання у цілісність стін будинку без залучення фахівців та обладнання управителя. Повідомлено, що директору КП «СЕЗ» В.Корману 21.05.2024 було надане письмове доручення щодо необхідності забезпечити право мешканців будинку АДРЕСА_4 на належний рівень послуг з теплопостачання та усунути протікання труб у зазначеному будинку; надано строк один місяць на виконання доручення з подання інформації про його виконання у письмовому вигляді, про що буде проінформовано заявника. Також вказано, що ОСОБА_3 було призначено директором КП «СЕЗ» згідно з розпорядженням міського голови від 05.04.2022 №79-КЗП: на момент призначення на посаду В.Корман мав достатній досвід, знання та навички у здійсненні керівництва підприємствами (том 1, а.с.20-21).

28.05.2024 ОСОБА_1 звернулась до Ніжинського міського голови Кодоли О.М. з клопотанням, яке зареєстроване 05.06.2024, в якому просила надати їй офіційні роз`яснення відносно наступних питань:
1. Яким нормативно-правовим актом регламентується порядок створення тимчасових комісій міськвиконкому та яка стаття даного акту є неспростованою підставою для відмови їй у створені такої комісії?
2. Де саме в місті має зберігатися проектна документація на будинок її проживання?
3. Чи перебуває організація (установа, підрозділ, тощо), де зберігається проектна документація на будинок її проживання, у підпорядкуванні Ніжинському міськвиконкому?
4. Що завадило згадати у листі про витяг з проектної документації на будинок її проживання? Адже самого витягу достатньо для задоволення її заяви від 10.05.2024.
5. Що стало на заваді отримання того витягу?
6. З якою метою у листі міститься низка неправдивих посилань та відомостей, а також – замовчувань реальних юридичних та фактичних обставин справи?
7. Як розцінюється той факт, що у суді представник КП «СЄЗ»  заявив, що управитель будинку не планує виконувати свої зобов`язання перед нею.
8. Чи може бути заявилено, що лист не наносить образи її інтелекту, її честі та гідності? Якщо відповідь буде позитивною – чим та як може бути обґрунтованою?
9. Відмовою у задоволенні заяви від 10.05.2024 їй фактично створюють перешкоди у підготовці наступного позову до КП «СЄЗ» щодо нанесеної їй моральної шкоди, а також – для притягнення керівників КП «СЄЗ» до кримінальної відповідальності по звинуваченню у службовому підробленні та фальсифікації доказів у суді та у дачі завідомо неправдивих свідчень у суді. Чи готові заступник-помічники бути притягнутими до кримінальної відповідальності по звинуваченню у службовому підробленні та у приховуванні вчиненого іншими особами злочину (злочинів)?
Просила повторно виконати її клопотання від 10.05.2024 у повному обсязі (том 1, а.с. 51-52). 

Листом № 01.2-07/Л-2972 від 17.06.2024 за підписом першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради  Федора Вовченка  Ліман О.А. повідомлено про те, що:
- у Виконавчому комітеті Ніжинської міської ради Чернігівської області відсутнє затверджене розпорядження міського голови та/або рішення Виконавчого комітету положення про утворення тимчасових комісій міськвиконкому;
- повноваження Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області визначені у статтях 27-40 ЗУ «Про місцеве самоврядування», повноваження міського голови у ч. 4 ст. 42 зазначеного Закону;
- відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 № 417-VІІІ несучі, огороджувальні та несуче огороджувальні конструкції будинку є спільним майном багатоквартирного будинку, власниками якого є всі співвласники багатоквартирного житлового будинку, а тому питання розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, що включає в себе питання буріння у стіні багатоквартирного житлового будинку дослідного отвору, належить до компетенції зборів співвласників такого будинку, приймати самостійно таке рішення відсутні повноваження;
- в архівному відділі та відділі містобудування та архітектури  проектна документація на багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_4 на зберігання не надходила. КП «СЄЗ» повідомило, що в них відсутня документація;
- Виконавчий комітет Ніжинської міської ради Чернігівської області чи міський голова не залучені у якості сторони у судовій справі між нею та КП «СЄЗ»  та не були присутні в залі судового засідання;  
- у жодної посадової особи не було наміру спричинити образу її інтелекту, честі та гідності, лист-відповідь № 01.2/Л-2582 від 23.05.2024 не містить жодних образ.
Повідомлено ОСОБА_1 , що ОСОБА_4 належить право першого підпису на період відсутності міського голови (том 1, а.с. 53 зворот – 54, 132-134).

Листом №873 від 10.06.2024 директор КП «СЄЗ» Владислав Корман надав відповідь на доручення міського голови від 21.05.2024 за № 01.2-07/Л2582, в якому він повідомив, що 06.06.2024 працівниками КП «СЄЗ» надано доступ до квартири АДРЕСА_3 для усунення аварійної ситуації та встановлено, що власниками квартири АДРЕСА_3 самовільно виконано приєднання рушникосушарки (труба стальна R 15 мм через «американку» приєднано трубу поліпропіленову R 20 мм). Здійснено гідравлічне випробовування та встановлено протікання на з`єднанні «американки». Виявлене протікання було усунуто, про що складено відповідні акти (том 1, а.с. 49 зворот). 

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, серед іншого, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, а згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Частиною першої статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Першочергово захист цивільних прав та інтересів полягає в з`ясуванні того, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.
Суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.
Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 ЦПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.
Позов - це звернена через суд до відповідача матеріально-правова вимога про поновлення порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, який здійснюється в певній, визначеній законом процесуальній формі.
Основними елементами, що визначають сутність будь-якого позову (індивідуалізуючі ознаки позову) являються предмет і підстава.
Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком відповідача.
Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога.
Звертаючись до суду, позивач самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.
Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги.
Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 керуючись, зокрема, ст. 269-273, 275, 276, 280, 297 ЦК України, просила визнати відповідача винним у нанесенні образи її честі та гідності і зобов`язати останнього виплатити їй матеріальну компенсацію нанесеної їй моральної шкоди, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, у розмірі 500 000 грн. Обґрунтовувала позов тим, що ухиленням від розгляду її скарги, фактичною відмовою у задоволенні вимог її заяви та складенням завідомо неправдивого листа від 23.05.2024 відповідач наніс образу її інтелекту, честі та гідності шляхом спроби обдурити її, як законослухняну громадянку України, замовчуванням важливих фактичних обставин справи.
Аналіз змісту заявлених позивачкою вимог свідчить про те, що підставою для компенсації  моральної шкоди ОСОБА_1 визначила порушення її немайнових прав (образа її честі та гідності) шляхом ухилення від розгляду її скарги від 10.05.2024, складанням завідомо неправдивого листа.

Згідно із статтею 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей (стаття 68 Конституції України).
Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.
За змістом статті 269 ЦК України особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом, особисті немайнові права фізичної особи не мають економічного змісту, особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою.
Відповідно до частини  1 статті 270 ЦК України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості.
Стаття 275 ЦК України передбачає, що фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення.
Згідно із статтями 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа має право звернутись до суду з позовом про захист її честі, гідності та ділової репутації.
У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснено, що під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. 
Образа – це зневажливе висловлювання, негарний вчинок і таке інше, що спрямовані проти кого-небудь, і викликають у нього почуття гіркоти, душевного болю. 
Образа може бути заподіяна у вигляді висловлювання (словесно, письмово) або у вигляді дії (ляпас, плювок, непристойний жест), а також публічно або в відсутність об`єкта образи. 
Образа полягає у негативній оцінці особистості людини, його якостей, поведінці, причому у формі, що суперечить встановленим правилам поведінки і вимогам загальнолюдської моралі.
Пункт 6  Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 вказує на те, що позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особисті немайнові права.
З матеріалів справи вбачається, що позивачка не посилається на факт поширення про неї інформації, яка порушує її особисті немайнові права.
За приписами стаття 280 ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню, крім випадку неумисного повідомлення викривачем недостовірної інформації про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції" в порядку, передбаченому зазначеним Законом, яка підлягає спростуванню.

Згідно з частиною першою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (п.4 ч. 2 ст. 23 ЦК України).
Зобов`язання із компенсації моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (постанова Верховного Суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20).

При розгляді справи суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Відсутність порушеного права є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Подібні правові висновки висловлені у постановах Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/4406/16, від 22 лютого 2023 року у справі № 757/39521/20-ц, від 22 травня 2024 року у справі № 461/428/23.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції встановлено, що на звернення позивача від 10 травня 2024 року відповідачем надані відповіді 23 травня 2024 року та 17 червня 2024 року, та видано доручення на усунення аварійної ситуації.
Таким чином матеріалами справи спростовується твердження ОСОБА_1 про те, що відповідач ухилився від розгляду її заяви.
Як зазначив районний суд відповіді підписані першим заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Ф.Вовченко у межах повноважень, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідним рішенням Ніжинської міської ради від 08 листопада 2023 року Про внесення змін до пункту 1 рішення Ніжинської міської ради від 24 листопада 2015 року №6-2/2015 «Про затвердження структури апарату виконавчого комітету, виконавчих органів виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області та їх чисельності», розпорядженням міського голови О.Кодоли від 10 червня 2024 року «Про надання права підпису».
Неналежний, на думку ОСОБА_1 , розгляд її звернення та незадоволення відповіддю не може розцінюватись як образа та посягання на честь та гідність останньої.
Твердження позивачки про те, що лист відповідача містить неправдиві відомості, не створює складу правопорушення щодо поширення інформації, яка порушує особисті немайнові права ОСОБА_1 .
Вирішуючи спір, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що у справі не встановлено порушення Виконавчим комітетом Ніжинської міської ради Чернігівської області  особистих немайнових прав, а саме честі і гідності ОСОБА_1 , по захист яких остання звернулась до суду та з чим пов`язує зобов`язання відповідача з компенсації їй моральної шкоди.
У спірних правовідносинах відсутні правові підстави для відшкодування моральної шкоди за обставинами, з якими їх пов`язує ОСОБА_1 , а саме через відсутність порушеного особистого немайнового права.  
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 
Виходячи з викладеного вище, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються учасники справи, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів уважає, що рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, оскільки воно ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не містять підстав для його скасування.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

                                          У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 жовтня 2024 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повна постанова складена 10 березня 2025 року.

Головуюча                                                                         О.Є.Мамонова

Судді                                                                                  О.І. Онищенко 

                                                                                           Н.В. Шитченко