П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/7644/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дмитришена Р.М.   
Суддя-доповідач -  Полотнянко Ю.П.   
04 лютого 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Полотнянка Ю.П. 
суддів:  Смілянця Е. С.  Драчук Т. О. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Біла О.О., 
представника позивача: Мацедонської Т.О.,
представника відповідача: Орленка О.І.  
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Акціонарне товариство "Вінницяобленерго" звернулось до суду  з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 14.11.2024 позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, щодо нездійснення перерахунку тарифів АТ "Вінницяобленерго" на послуги з розподілу електричної енергії з розрахунку на найближчі 12 місяців за 2020 рік та з розрахунку на найближчі 36 місяців за 2021-2023 роки з метою компенсації недоотриманих грошових коштів в тарифах на послуги з розподілу електричної енергії у зв`язку зі зміною для АТ "Вінницяобленерго" розміру економічного коефіцієнту прогнозованих технологічних витрат електроенергії електромережами 2 класу напруги на 2020, 2021-2023 роки з 0,1153 в.о. на 0,1233 в.о. в 2020 році, з 0,1117 в.о. на 0,1195 в.о. в 2021 році, з 0,1082 в.о. на 0,1158 в.о. в 2022 році, з 0,1082 в.о. на 0,1158 в.о. в 2023 році і з метою відшкодування обґрунтованих витрат на здійснення діяльності, що не були передбачені внаслідок затвердження невірного значення економічного коефіцієнту прогнозованих технологічних витрат електроенергії електромережами 2 класу напруги на 2020, 2021-2023 роки та використання їх для розрахунку тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, які діяли для АТ "Вінницяобленерго" протягом 2020, 2021-2023 років.
Зобов`язано Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, здійснити перерахунок з розрахунку на найближчі 12 місяців за 2020 рік та з розрахунку на найближчі 36 місяців за 2021-2023 роки діючих тарифів АТ "Вінницяобленерго" на послуги з розподілу електричної енергії у бік збільшення шляхом коригування доходу в структурі діючих тарифів на послуги з розподілу електричної енергії з метою компенсації недоотриманих грошових коштів в тарифах на послуги з розподілу електричної енергії у зв`язку із зміною для АТ "Вінницяобленерго" розміру економічних коефіцієнтів прогнозованих технологічних витрат електроенергії електромережами 2 класу напруги на 2020, 2021-2023 роки, з 0,1153 в.о. на 0,1233 в.о. в 2020 році, з 0,1117 в.о. на 0,1195 в.о. в 2021 році, з 0,1082 в.о. на 0,1158 в.о. в 2022 році, з 0,1082 в.о. на 0,1158 в.о. в 2023 році і з метою відшкодування обґрунтованих витрат на здійснення діяльності, що не були передбачені внаслідок затвердження невірного значення економічного коефіцієнту прогнозованих технологічних витрат електроенергії електромережами 2 класу напруги на 2020, 2021-2023 роки та використання їх для розрахунку тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, які діяли для АТ "Вінницяобленерго" протягом 2020, 2021-2023 років.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги, апелянт зазначає, що прийняття рішення Регулятором відбувається шляхом проведення голосування, а тому, врахування чи неврахування прохань та побажать Ліцензіата та оцінка їх обгрунтованості враховує розсуд членів Регулятора та виключних повноважень НКРЕКП. 
Апелянт стверджує, що відсутність посилань як Позивача так і суду на конретну норму чинного законодавства, яка б зобов`язувала НКРЕКП прийняти для Позивача бажане рішення свідчить про необгрунтованість його доводів та відсутність ознак протиправної бездіяльності НКРЕКП, що не було з`ясовано судом першої інстанції.
Також апелянт зазначає, що вирішення питання щодо зобов`язання Комісії здійснити перерахунок тарифу відноситься до внутрішньої компетенції державного органу (дискреційних повноважень), у зв`язку з цим у суду відсутні підстави для задоволення заявлених позовних вимог у позові, оскільки суд не може перебирати на себе компетенцію державного органу шляхом зобов`язання вчинити вищевказані дії.
Представник позивача у судовому засіданні заперечила проти апеляційної скарги та просила залишити без змін рішення суду першої інстанції.
Представник апелянта у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, а рішення суду першої інстанції – скасувати, ухваливши нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, АТ "Вінницяобленерго" в розумінні Закону України "Про ринок електричної енергії" є оператором системи розподілу, який на ринку електричної енергії надає послуги з розподілу електричної енергії.
Постановою НКРЕКП від 13.11.2018 №1414 АТ "Вінницяобленерго" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності (а.с. 34-35).
Регулятор постановою від 19.11.2019 року №2406 "Про затвердження економічних коефіцієнтів прогнозованих технологічних витрат електроенергії електромережами 1 та 2 класів напруги на 2020 рік" затвердив економічний коефіцієнт прогнозованих технологічних витрат електроенергії електромережами 2 класу напруги на 2020 рік для Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" на рівні – 0,1153 (відносних одиниць).
АТ "Вінницяобленерго" оскаржило до суду зазначену Постанову №2406 в частині затвердження для товариства ЕКПТВЕ електромережами 2 класу напруги на 2020 рік у вищевказаному розмірі.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 12.10.2020, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2021 у справі №120/1950/20-а, визнано протиправною постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 19.11.2019 року №2406 "Про затвердження економічних коефіцієнтів прогнозованих технологічних витрат електроенергії електромережами 1 та 2 класів напруги на 2020 рік" в частині затвердження економічного коефіцієнту прогнозованих технологічних витрат електроенергії електромережами 2 класу напруги на 2020 рік для Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" на рівні – 0,1153 (відносних одиниць).
Зобов`язано НКРЕКП здійснити для АТ "Вінницяобленерго" перерахунок ЕКПТВЕ електромережами 2 класу напруги на 2020 рік та розрахувати відповідно до Положення про порядок подання, визначення та затвердження економічних коефіцієнтів нормативних та прогнозованих технологічних витрат електроенергії, затвердженого постановою Національної комісії від 27.07.2017 року № 981, зі змінами внесеними постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 27.12.2017 року № 1424, з 01.01.2020.
Регулятором постановою від 14.11.2023 №2108 "Про перерахунок та затвердження економічного коефіцієнта прогнозованих технологічних витрат електроенергії електромережами 2 класу напруги та перерахунок тарифів на послуги з розподілу електричної енергії АТ "Вінницяобленерго" на 2020 рік" (далі - Постанова №2108) перераховано коефіцієнт прогнозованих технологічних витрат електроенергії електромережами 2 класу напруги для Позивача на 2020 рік та затверджено на рівні 0,1233.
Позивач вважає, що при розрахунку тарифів для АТ "Вінницяобленерго", протягом 12 місяців 2020 року, ЕКПТВЕ електромережами 2 класу напруги на 2020 рік використовувався у невірному значенні - 0,1153 відносних одиниць, оскільки вони встановлювалися постановами НКРЕКП № 2670 та№ 1331 і діяли протягом усього періоду.
Лише шляхом прийняття Постанови № 2108 від 14.11.2023 Регулятор виконав рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.10.2020 у справі №120/1950/20-а в частині вчинення перерахунку ЕКПТВЕ електромережами 2 класу напруги на 2020 рік, що не заперечується сторонами.
Відтак, позивач вказує, що тарифи були розраховані невірно, без урахування усіх необхідних витрат оператора системи розподілу у 2020 році. Внаслідок застосування невірного значення ЕКПТВЕ для 2 класу напруги АТ "Вінницяобленерго" при розрахунку тарифів на послуги з розподілу електричної енергії в 2020 році товариство недоотримало необхідний дохід для здійснення діяльності з розподілу електричної енергії на її розподіл, який був обрахований Регулятором, в сумі 42 022 тис. грн.
Щодо тарифу за 2021-2023 роки, то постановою НКРЕКП від 20.11.2020 № 2154 ''Про затвердження економічних коефіцієнтів прогнозованих технологічних витрат електричної енергії електричними мережами 1 та 2 класів напруги на прогнозний період» (далі - Постанова № 2154) затвердила Економічні коефіцієнти прогнозованих технологічних витрат електричної енергії електричними мережами 1 та 2 класів напруги на 2021-2023 роки для операторів систем розподілу, до яких застосовується стимулююче регулювання, що додаються до Постанови № 2154, відповідно до яких розмір ЕКПТВЕ електромережами 2 класу напруги для АТ "Вінницяобленерго" на 2021-2023 роки склав, відповідно 0,1117, 0,1082 та 0,1048 відносних одиниць.
Позивач оскаржив до суду Постанову № 2154 в частині затвердження для товариства ЕКПТВЕ електромережами 2 класу напруги на 2021-2023 роки у вищевказаних розмірах.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 15.09.2021 у справі №120/5008/21-а, що залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2022, визнано протиправною та скасовано Постанову №2154 в частині затвердження для АТ "Вінницяобленерго" ЕКПТВЕ електромережами 2 класу напруги на 2021-2023 роки на рівні, відповідно, 0,1117, 0,1082 та 0,1048 відносних одиниць.
Зобов`язано НКРЕКП здійснити для АТ "Вінницяобленерго" перерахунок ЕКПТВЕ електромережами 2 класу напруги на 2021-2023 роки згідно з Положенням про порядок подання, визначення та затвердження економічних коефіцієнтів нормативних та прогнозованих технологічних витрат електроенергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 27.07.2017 № 981 в редакції постанови від 18.11.2020 № 2099.
Постановою Верховного Суду від 06.04.2023 рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15.09.2021 року та постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2022 року у справі №120/5008/21-а залишені без змін.
Постановою НКРЕКП від 09.12.2022 №1641 "Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 20 листопада 2020 року № 2154" (далі - Постанова № 1641) до Постанови № 2154, яка в судовому порядку визнана протиправною та скасована у відповідній частині, змінений період, на який, зокрема, для АТ "Вінницяобленерго" були затверджені ЕКПТВЕ, з 2021-2023 років на 2021-2024 роки.
Відповідно до змін, внесених Постановою №1641 до Постанови №2154, зокрема, для АТ "Вінницяобленерго" Регулятор значення ЕКПТВЕ електромережами 2 класу напруги на 2023 рік визначив на рівні ЕКПТВЕ електромережами 2 класу напруги на 2022 рік, а значення ЕКПТВЕ електромережами 2 класу напруги на 2023 рік застосував до 2024 року.
Отже, з урахуванням внесених до Постанови № 2154 змін Постановою №1641 значення ЕКПТВЕ електромережами 2 класу напруги на 2021-2023 роки були визначені на рівні, відповідно, 0,1117, 0,1082 та 0,1082 умовних одиниць.
В подальшому, Регулятором постановою від 05.12.2023 №2275 "Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 20 листопада 2020 року № 2154" (далі - Постанова № 2275) до Постанови № 2154 внесені зміни, зокрема, викладені у новій редакції, що додаються до Постанови № 2275, Економічні коефіцієнти прогнозованих технологічних витрат електричної енергії електричними мережами 1 та 2 класів напруги на 2021-2024 роки для операторів систем розподілу, до яких застосовується стимулююче регулювання.
З викладених Постановою № 2275 у новій редакції Економічних коефіцієнтів прогнозованих технологічних витрат електричної енергії електричними мережами 1 та 2 класів напруги на 2021-2024 роки для операторів систем розподілу, до яких застосовується стимулююче регулювання, для АТ "Вінницяобленерго" ЕКПТВЕ електромережами 2 класу напруги на 2021-2023 роки були змінені і замість розмірів, відповідно, 0,1117, 0,1082 та 0,1082 відносних одиниць їх розміри стали, відповідно, 0,1195, 0,1158,0,1158 відносних одиниць.
Таким чином, шляхом прийняття Постанови № 2275 від 05.12.2023 Регулятором виконано рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2021 року у справі № 120/5008/21 в частині вчинення перерахунку ЕКПТВЕ електромережами класу напруги на 2021-2023 роки, що не заперечується сторонами.
Проте, позивач вказує, що внаслідок застосування невірного значення ЕКПТВЕ у період 2021-2023 роки для 2 класу напруги АТ "Вінницяобленерго" при розрахунку тарифів на послуги з розподілу електричної енергії останнє недоотримало необхідний дохід для здійснення діяльності з розподілу електричної енергії на її розподіл, який був обрахований Регулятором. Зокрема, за 2021 недоотриманий дохід в сумі 39203 тис. грн, за 2022 - 60723 тис. грн, за 2023 - 85 928 тис. грн.
На підставі вищевикладеного, з метою відновлення права АТ "Вінницяобленерго" на встановлення для оператора системи розподілу тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, які забезпечують відшкодування обгрунтованих витрат на здійснення діяльності, у спірні періоди, позивач звернувся до суду.
Приймаючи оскаржуване рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що зміна тарифу у бік збільшення, тобто розміру плати в розрахунку на одиницю обсягу розподілу електричної енергії електричними мережами визначеної якості, забезпечує відшкодування ліцензіату обґрунтованих витрат на здійснення діяльності, а також отримання прибутку. Невірний обрахунок Регулятором ЕКПТВЕ та подальше занижений розмір встановлених тарифів, які діяли протягом спірного періоду з використанням ЕКПТВЕ електромережами 2 класу напруги у невірному значенні є порушенням права позивача на встановлення тарифів, що забезпечують відшкодування товариству обґрунтованих витрат на здійснення діяльності.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
За змістом частини першої статті 1 Закону України Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Закон № 1540-VIII) Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 78 частини першої статті 1 Закону України Про ринок електричної енергії розподіл електричної енергії (далі - розподіл) - транспортування електричної енергії від електроустановок виробників електричної енергії або електроустановок оператора системи передачі мережами оператора системи розподілу, крім постачання електричної енергії.
Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 46 Закону України Про ринок електричної енергії оплата послуг з розподілу здійснюється за тарифами, які регулює Регулятор, відповідно до затвердженої ним методики.
Згідно з пунктом 1.2 глави 1 Порядку встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 05.10.2018 № 1175, тариф на послуги з розподілу електричної енергії (далі - тариф) - розмір плати в розрахунку на одиницю обсягу розподілу електричної енергії електричними мережами визначеної якості, що забезпечує відшкодування ліцензіату обґрунтованих витрат на здійснення діяльності, а також отримання прибутку.
Згідно з пунктом 3.3 глави 3 Порядку № 1175 сума коригування необхідного доходу враховується при встановленні тарифів за відповідним рішенням НКРЕКП.
За обставин справи, з метою усунення порушення на встановлення тарифів, що забезпечують відшкодування товариству обґрунтованих витрат на здійснення діяльності, а також отримання прибутку, АТ "Вінницяобленерго" звернулося до НКРЕКП із заявою про перерахунок тарифів на послуги з розподілу електричної енергії внаслідок перерахунку економічних коефіцієнтів прогнозованих технологічних витрат електроенергії електромережами від 09.04.2024 № 06.34-5694.
Підставою для звернення із вказаною заявою стало те, що для товариства були встановлені неправильні показники ЕКПТВЕ 2 класу напруги на 2020 рік, що у подальшому призвело до неправильного розрахунку ЕКПТВЕ 2 класу напруги на регуляторний період 2021- 2023 років, що встановлено судовими рішеннями.
Зокрема, у постанові Верховного Суду від 06.04.2023 у справі №120/5008/21-а, колегія суддів наголосила, що судовими актами у справі №120/1950/20-а лише підтверджено, що НКРЕКП усупереч вимогам Положення № 981 затвердила для позивача неправильні показники ЕКПТВЕ 2 класу напруги на 2020 рік, що у подальшому призвело до неправильного розрахунку ЕКПТВЕ 2 класу напруги на регуляторний період 2021- 2023 років. Отже, у даному випадку є визначальним факт підтвердження судовим рішенням протиправності Постанови №2406 у відповідній частині та неправильного розрахунку Регулятором для позивача ЕКПТВЕ 2 класу напруги на 2020 рік.
Звернення АТ "Вінницяобленерго" НКРЕКП отримала 12.04.2024, що підтверджується матеріалами справи, проте Регулятор відповідного перерахунку тарифів не здійснив.
В контексті цього суд зазначає, що згідно методики розрахунку прогнозованих витрат (прогнозований необхідний дохід) від здійснення діяльності з розподілу електричної енергії на рік, викладеної в Порядку 1175, значення ЕКПТВЕ впливає на розрахунок наступних складових прогнозованого необхідного доходу:
- вартість прогнозованих витрат, пов`язаних з купівлею електричної енергії з метою компенсації технологічних витрат електричної енергії на її розподіл;
- витрати на послуги оператора системи передачі;
- витрати на послуги диспетчерського (оперативно-технологічного) управління;
- інші операційні витрати в частині внеску на регулювання.
Так, у пункті 5.3 глави 5 Порядку № 1175 в редакції, що була чинною на час прийняття Регулятором Постанови № 2406, наводилася формула розрахунку прогнозованих витрат (прогнозований необхідний дохід) від здійснення діяльності з розподілу електричної енергії на рік t, котрі обраховувалися як сума додатків, одним з яких була вартість прогнозованих витрат, пов`язаних з купівлею електричної енергії з метою компенсації технологічних витрат електричної енергії на її розподіл, на рік t.
Згідно з формулою, яка наводилася у пункті 5.3 глави 5 Порядку №1175, вартість прогнозованих витрат, пов`язаних з купівлею електричної енергії з метою компенсації технологічних витрат електричної енергії на її розподіл, на рік t, розраховувалася як сума вартостей прогнозованих витрат, пов`язаних з купівлею електричної енергії з метою компенсації технологічних витрат електричної енергії на її розподіл на 1 та 2 класі напруги відповідно, на рік t.
Вартість прогнозованих витрат, пов`язаних з купівлею електричної енергії з метою компенсації технологічних витрат електричної енергії на її розподіл на 2 класі напруги, на рік t згідно формули, що вказувалася у пункті 5.3 глави 5 Порядку № 1175, визначалася як результат множення рівня прогнозованої оптової ринкової ціни електричної енергії, затвердженої НКРЕКП (проект рівня прогнозованої оптової ринкової ціни електричної енергії), скоригованої на коефіцієнт графіка навантаження ліцензіата, або рівень цін електричної енергії, що продається за двосторонніми договорами на електронних аукціонах та на ринку «на добу наперед» (у встановленому співвідношенні), на рік t, грн/МВт-год та прогнозованих обсягів технологічних витрат електричної енергії на її розподіл на 2 класі напруги, на рік t.
В свою чергу прогнозовані обсяги технологічних витрат електричної енергії на її розподіл на 1 класі напруги на рік t, згідно пункту 5.3 глави 5 Порядку №1175, розраховувалися за формулою, в якій використовувалося значення ЕКПТВЕ електромережами 2 класу напруги.
Відтак, з пункту 5.3 глави 5 Порядку № 1175 в редакції, що була чинною на час прийняття Регулятором Постанови № 2406, вбачається, що відповідне значення ЕКПТВЕ електромережами 2 класу напруги впливало на значення прогнозованих витрат (прогнозований необхідний дохід) від здійснення діяльності з розподілу електричної енергії на рік t.
Вказані прогнозовані витрати (прогнозований необхідний дохід) від здійснення діяльності з розподілу електричної енергії на рік t у відповідності до пунктів 8.1 та 8.2 глави 8 Порядку №1175, розподілялися за класами напруги та у відповідності до формул, що наводилися у пунктах 8.3 та 8.4 глави 8 Порядку № 1175, використовувалися для розрахунку тарифів на 1 класі напруги та 2 класі напруги.
Регулятор постановою від 19.11.2019 року № 2406 "Про затвердження економічних коефіцієнтів прогнозованих технологічних витрат електроенергії електромережами 1 та 2 класів напруги на 2020 рік" затвердив економічний коефіцієнт прогнозованих технологічних витрат електроенергії електромережами 2 класу напруги на 2020 рік для Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" на рівні – 0,1153 (відносних одиниць).
АТ "Вінницяобленерго" оскаржило до суду зазначену Постанову № 2406 в частині затвердження для товариства ЕКПТВЕ електромережами 2 класу напруги на 2020 рік у вищевказаному розмірі.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 12.10.2020, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2021 у справі №120/1950/20-а, визнано протиправною постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 19.11.2019 року №2406 "Про затвердження економічних коефіцієнтів прогнозованих технологічних витрат електроенергії електромережами 1 та 2 класів напруги на 2020 рік" в частині затвердження економічного коефіцієнту прогнозованих технологічних витрат електроенергії електромережами 2 класу напруги на 2020 рік для Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" на рівні – 0,1153 (відносних одиниць).
Зобов`язано НКРЕКП здійснити для АТ "Вінницяобленерго" перерахунок ЕКПТВЕ електромережами 2 класу напруги на 2020 рік та розрахувати відповідно до Положення про порядок подання, визначення та затвердження економічних коефіцієнтів нормативних та прогнозованих технологічних витрат електроенергії, затвердженого постановою Національної комісії від 27.07.2017 року № 981, зі змінами внесеними постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 27.12.2017 року № 1424, з 01.01.2020.
На виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.10.2020, яке набрало чинності на підставі постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2021 у справі №120/1950/20-а, Регулятор постановою від 14.11.2023 №2108 перерахував коефіцієнт прогнозованих технологічних витрат електроенергії електромережами 2 класу напруги для Позивача на 2020 рік та затвердив на рівні 0,1233.
Стосовно строку дії тарифів, при обрахунку яких використовувалися значення ЕКПТВЕ, затверджені Регулятором на 2020 рік у Постанові №2406, для АТ "Вінницяобленерго" вони використовувалися як такі, що встановлені постановою НКРЕКП №2670 від 10.12.2019 «Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії АТ "Вінницяобленерго" на період з 01.01.2020 по 31.07.2020, тобто 7 місяців 2020 року, та постановою НКРЕКП від 11.07.2020 №1331 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 10 грудня 2019 року №2670» на період з 01.08.2020 по 31.12.2020, тобто 5 місяців 2020 року.
Проте, встановлений Постановою №2406 розмір ЕКПТВЕ електромережами 2 класу напруги на 2020 рік був змінений лише наприкінці 2023 року Постановою № 2108 на виконання рішення суду від 12.10.2020 у справі № І20/1950/20-а.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що при розрахунку тарифів для АТ "Вінницяобленерго", які встановлювалися постановами № 2670 та № 1331 і діяли протягом усіх 12 місяців 2020 року, ЕКПТВЕ електромережами 2 класу напруги на 2020 рік використовувався у невірному значенні - 0,1153 відносних одиниць, на противагу визначених на виконання рішення суду 0,1233 відносних одиниць.
Оскільки встановлення цих тарифів прямо пов`язані із відшкодуванням товариству обґрунтованих витрат на здійснення їх діяльності, то такі мають бути перераховані відповідно з урахуванням установлених 0,1233 відносних одиниць.
Щодо тарифу за 2021-2023 роки, то постановою НКРЕКП від 20.11.2020 № 2154 ''Про затвердження економічних коефіцієнтів прогнозованих технологічних витрат електричної енергії електричними мережами 1 та 2 класів напруги на прогнозний період» (далі - Постанова № 2154) затверджені Економічні коефіцієнти прогнозованих технологічних витрат електричної енергії електричними мережами 1 та 2 класів напруги на 2021-2023 роки для операторів систем розподілу, до яких застосовується стимулююче регулювання, що додаються до Постанови №2154, відповідно до яких розмір ЕКПТВЕ електромережами 2 класу напруги для АТ "Вінницяобленерго" на 2021-2023 роки склав, відповідно 0,1117, 0,1082 та 0,1048 відносних одиниць.
Дана постанова оскаржена в судовому порядку та скасована у відповідній частині рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 15.09.2021 у справі № 120/5008/21-а.
На виконання рішення суду від 15.09.2021, яке набрало чинності на підставі постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2022 у справі № 120/5008/21-а, Регулятором прийнята постанова від 05.12.2023 № 2275 «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 20 листопада 2020 року № 2154», якою визначені економічні коефіцієнти прогнозованих технологічних витрат електричної енергії електричними мережами 1 та 2 класів напруги на 2021-2024 роки для операторів систем розподілу, до яких застосовується стимулююче регулювання. Цією ж постановою внесено зміни до постанови НКРЕКП № 2154, якими, зокрема, для АТ "Вінницяобленерго" перераховано коефіцієнти прогнозованих технологічних витрат електричної енергії електричними мережами 2 класу напруги на 2021-2023 роки, який склав, відповідно 0,1117, 0,1082 та 0,1048 відносних одиниць.
Разом з тим, постановою НКРЕКП від 09.12.2022 № 1641 "Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 20 листопада 2020 року № 2154" до постанови № 2154, змінений період, на який, зокрема, для АТ "Вінницяобленерго" були затверджені ЕКПТВЕ, з 2021-2023 років на 2021-2024 роки.
Відповідно до змін, внесених Постановою №1641 до Постанови №2154, зокрема, для АТ "Вінницяобленерго" Регулятор значення ЕКПТВЕ електромережами 2 класу напруги на 2023 рік визначив на рівні ЕКПТВЕ електромережами 2 класу напруги на 2022 рік, а значення ЕКПТВЕ електромережами 2 класу напруги на 2023 рік застосував до 2024 року.
Враховуючи те, що встановлені Постановою №2154 розміри ЕКПТВЕ електромережами 2 класу напруги на 2021-2023 роки змінені лише у грудні 2023 року Постановою №2275, яка набрала чинності з 01.01.2024, розрахунок тарифів на послуги з розподілу електричної енергії у 2021-2023 роках здійснювався з урахуванням невірних значень ЕКПТВЕ на 2021-2023 роки, встановлених Постановою № 2154.
Зокрема, при розрахунку тарифів для АТ "Вінницяобленерго", які встановлювалися постановою НКРЕКП №2362 та діяли протягом 2021 року, ЕКПТВЕ електромережами 2 класу напруги на 2021 рік використовувався у значенні - 0,1117 відносних одиниць на противагу встановлених Постановою №2275 - 0,1195 відносних одиниць (а.с. 68-70).
Протягом 2022 року цей показник відповідно до постанови НКРЕКП №2591 використовувався у значенні - 0,1082 відносних одиниць на противагу встановлених Постановою №2275 - 0,1158 відносних одиниць (а.с. 73).
Протягом 2023 року цей показник відповідно до постанови НКРЕКП №1794 використовувався у значенні - 0,1082 відносних одиниць на противагу встановлених Постановою №2275 - 0,1158 відносних одиниць (а.с. 74).
Суд першої інстанції достовірно встановив, що тарифи АТ "Вінницяобленерго", які встановлювалися Постановою №2362 та діяли протягом 2021 року, які встановлювалися Постановою №2591 та діяли протягом 2022 року, та які встановлювалися Постановою №1794 та діяли протягом 2023 року, були розраховані невірно, без урахування здійснення усіх необхідних витрат оператора системи розподілу, пов`язаних з купівлею електричної енергії з метою компенсації технологічних витрат електричної енергії на її розподіл.
У розрізі спірних правовідносин, суд вважає доцільним вказати на висновки Верховного Суду у постанові від 06.04.2023 у справі №120/5008/21-а за позовом АТ "Вінницяобленерго" до НКРЕКП про оскарження Постанови № 2154 в частині затвердження для товариства ЕКПТВЕ електромережами 2 класу напруги.
Зокрема, Суд, із покликанням на сформовану Верховним Судом у справі № 360/2013/20 із подібними правовідносинами правову позицію, дійшов висновку про те, що неправильний розрахунок ЕКПТВЕ для 2 класу напруги на 2021 рік породжує для Товариства негативні наслідки та продовжує порушення прав ліцензіата.
На підставі наведеного, слід зазначити, що зміна тарифу у бік збільшення, тобто розміру плати в розрахунку на одиницю обсягу розподілу електричної енергії електричними мережами визначеної якості, забезпечує відшкодування ліцензіату обґрунтованих витрат на здійснення діяльності, а також отримання прибутку. Невірний обрахунок Регулятором ЕКПТВЕ та подальше занижений розмір встановлених тарифів, які діяли протягом спірного періоду з використанням ЕКПТВЕ електромережами 2 класу напруги у невірному значенні є порушенням права позивача на встановлення тарифів, що забезпечують відшкодування товариству обґрунтованих витрат на здійснення діяльності.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що до повноважень Регулятора на ринку електричної енергії належать встановлення (зміна) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, а також те, що тарифи мають встановлюватися з урахуванням економічно обґрунтованих та прозорих витрат відповідного учасника ринку електричної енергії та належного рівня норми прибутку, бездіяльність НКРЕКП, яка полягає у невчиненні перерахунку тарифів, про який позивач просив у поданій на розгляд відповідача заяві, суперечить вище наведеним положенням Закону України "Про ринок електричної енергії" та Порядку №1175. 
Як зазначалось вище, відповідно до пункту 3.3 глави 3 Порядку встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 05.10.2018 №1175, (далі – Порядок №1175) сума коригування необхідного доходу враховується при встановленні тарифів за відповідним рішенням НКРЕКП.
Отже, повноваження, щоб здійснити відповідний перерахунок тарифів для відновлення порушеного права позивача, у Регулятора є, а також існують норми чинного законодавства, які б зобов`язували НКРЕКП прийняти для АТ "ВІННИЦЯОБЛЕНЕРГО" відповідне рішення.
Пунктом 15 частини другої статті 3 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що функціонування ринку електричної енергії здійснюється на принципах недискримінаційного ціно- та тарифоутворення, що відображає економічно обґрунтовані витрати. 
Реалізація цього принципу належить до повноважень НКРЕКП. 
Згідно пункту 2 частини першої статті 7 Закону України "Про ринок електричної енергії", на ринку електричної енергії державному регулюванню підлягають тарифи на послуги з розподілу електричної енергії. 
Частиною другою статті 7 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що ціни та тарифи на ринку електричної енергії, що регулюються державою (зокрема плата за приєднання), повинні бути: 1) недискримінаційними; 2) прозорими; 3) встановленими з урахуванням вимог цілісності ОЕС України, економічно обґрунтованих та прозорих витрат відповідного учасника ринку електричної енергії та належного рівня норми прибутку. 
Частиною першою статті 6 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що державне регулювання ринку електричної енергії здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства. 
Таким чином, з огляду на зазначене законодавство, у разі, якщо у учасника ринка електричної енергії порушене право на встановлення тарифів, що забезпечують відшкодування обґрунтованих витрат на здійснення діяльності, а також отримання прибутку, Регулятор, який здійснює державне регулювання ринку електричної енергії, зобов`язаний забезпечити захист цього права. В іншому випадку Регулятором не буде дотримано принципів регулювання цін та тарифів на ринку електричної енергії, що встановленні частиною другою статті 7 Закону України "Про ринок електричної енергії" та принципів функціонування ринку електричної енергії, що закріплені пунктом 15 частини другої статті 3 Закону України "Про ринок електричної енергії"
Така бездіяльність продовжує порушення права товариства на встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії із застосуванням стимулюючого регулювання, установлених для товариства, що забезпечують відшкодування останньому обґрунтованих прогнозованих витрат, а відтак є протиправною.
Зазначаючи про відсутність посилань як Позивача так і суду на конкретну норму чинного законодавства, яка б зобов`язувала НКРЕКП прийняти для Позивача бажане рішення, апелянт посилається на постанову Верховного Суду від 11.08.2020 у справі № 320/5970/17 (2-а/320/26/18).
Однак, колегія суддів відхиляє вказані доводи апелянта, оскільки правовідносини у справі №320/5970/17, на яку посилається скаржник та у справі, рішення в якій переглядається, не є подібними.
Щодо посилання апелянта на справу № 120/5008/21-а, зокрема на відмову суду у задоволенні частини позовних вимог, а саме зобов`язанні НКРЕКП здійснити перерахунок тарифів для позивача на 2021-2023 роки (копія рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15.09.2021 у справі №120/5008/21-а знаходиться в матеріалах справи) "ВІННИЦЯОБЛЕНЕРГО", слід зазначити наступне.
Так, в мотивувальній частини вищевказаного рішення зазначено: “Однак, наразі перерахунок 2 класу напруги на 2021-2023 роки для АТ “ВІННИЦЯОБЛЕНРЕГО”, який має бути проведений на виконання цього судового рішення, НКРЕКП іще не проведений, відповідно, нові відносні одиниці ЕКПТВЕ 2 класу напруги на 2021-2023 р. для позивача не визначені, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості об`єктивно з`ясувати ті обставини, що встановлені постановою НКРЕКП від 09.12.2020 №2362 для АТ “ВІННИЦЯОБЛЕНЕРГО” тарифи на послуги з розподілу електричної енергії із застосуванням стимулюючого регулювання за наслідками виконання цього судового рішення мають підлягати безумовній зміні”.
Проте, ЕКПТВЕ 2 класу напруги на 2020 рік Регулятор перерахував, шляхом прийняття постанови №2108 від 14.11.2023 на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.10.2020 у справі № 120/1950/20-а (копія роздрукованої з офіційного веб-порталу НКРЕКП Постанови № 2108 знаходиться в матеріалах справи), тобто на момент прийняття рішення у справі № 120/5008/21-а не було ще правильно розраховано ЕКПТВЕ за попередній період – 2020 р., вказаний період є взаємопов`язаним з 2021-2023 р.р
Ці значення ЕКПТВЕ, використовувалися при обрахунку тарифів для АТ "ВІННИЦЯОБЛЕНЕРГО" на 2020 рік, які були встановлені: постановою НКРЕКП № 2670 від 10.12.2019 “Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії АТ “ВІННИЦЯОБЛЕНЕРГО” на період з 01.01.2020 по 31.07.2020, тобто 7 місяців 2020 року, та постановою НКРЕКП від 11.07.2020 №1331 “Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 10 грудня 2019 року №2670” на період з 01.08.2020 по 31.12.2020, тобто 5 місяців 2020 року.
Таким чином, при розрахунку тарифів для АТ "ВІННИЦЯОБЛЕНЕРГО", які встановлювалися постановами № 2670 та № 1331 і діяли протягом усіх 12 місяців 2020 року, ЕКПТВЕ електромережами 2 класу напруги на 2020 рік використовувався у невірному значенні.
Відтак, очевидним є те, що тарифи АТ "ВІННИЦЯОБЛЕНЕРГО", які встановлювалися постановами № 2670 та №1331 і діяли протягом 12 місяців 2020 року, були розраховані невірно, без урахування усіх необхідних витрат оператора системи розподілу (позивача) у 2020 році.
Далі, шляхом прийняття Постанови № 2275 від 05.12.2023 Регулятором виконано рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2021 р. у справі № 120/5008/21-а в частині вчинення перерахунку ЕКПТВЕ електромережами 2 класу напруги на період 2021-2023 рр. (копія роздрукованої з офіційного веб-порталу НКРЕКП Постанови № 2275 додається).
Діюча постанова № 2334, якою встановлено тарифи на послуги з розподілу електричної енергії, у формулі розрахунку якого і був задіяний правильний розмір ЕКПТВЕ, прийнята НКРЕКП лише 09.12.2023р. (копія постанови НКРЕКП від 09.12.2023 № 2334 "Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії АТ "ВІННИЦЯОБЛЕНЕРГО" із застосуванням стимулюючого регулювання", роздрукованої з офіційного веб-порталу Верховної Ради України, знаходиться в матеріалах справи). Постанова № 2324 набрала чинності з 01.01.2024.
Саме тому, з урахуванням зазначеної позиції суду щодо можливості перерахунку тарифів після перерахунку ЕКПТВЕ (у рішенні Вінницького окружного адміністративного суду від 15.09.2021 №120/5008/21-а), перерахунок тарифів можна було вчинити лише після прийняття Постанови № 2275.
Відтак, обґрунтовувати відсутність бездіяльності НКРЕКП щодо невчинення перерахунку тарифів з посиланням на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15.09.2021 р. № 120/5008/21-а є помилковим.
Щодо доводів апелянта з приводу вимоги про зобов`язання НКРЕКП здійснити перерахунок діючих тарифів, який вважає, що вирішення таких питань відноситься до внутрішньої компетенції державного органу (дискреційних повноважень), у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для задоволення таких вимог адміністративного позову, оскільки суд не може перебирати на себе компетенцію державного органу шляхом зобов`язання вчинити такі дії, колегія суддів зазначає наступне.
Так, Верховним Судом у низці своїх рішень при наданні оцінки означеному поняттю вказував, що під поняттям "дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень" слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
Отже, під дискреційним повноваженням розуміється таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.
Верховний Суд у постанові від 06.04.2023 у вищезгаданій справі №120/5008/21-а, звертається до постанови Верховного Суду від 29 вересня 2022 року у справі № 360/2013/20, у якій, окрім висновку щодо правозастосування пункту 1.3 глави 1 Положення № 981, сформував правову позицію щодо питання застосування пункту 4 частини третьої статті 3 Закону № 1540-VIII, згідно з якою у спірних правовідносинах повноваження НКРЕКП не є дискреційними, оскільки існує лише один варіант правомірної поведінки - затвердження ЕКПТВЕ, розрахованих на підставі Положення № 981 та у встановленому ним порядку.
Суд зауважив, що забезпечення захисту прав споживачів товарів, послуг у сферах енергетики та комунальних послуг щодо отримання цих товарів і послуг належної якості в достатній кількості за обґрунтованими цінами є одним із основних завдань Регулятора. Втім, при забезпеченні виконання цього завдання Регулятор не повинен діяти усупереч іншим нормам чинного законодавства, як-от наприклад, затверджувати ЕКПТВЕ електромережами 1 та 2 класів напруги на відповідний період з порушенням вимог Положення № 981.
Такий правовий підхід застосований Верховним Судом у постанові від 23 березня 2023 року у справі № 360/2685/21.
Згідно з положеннями статті 9 Конституції України, статті 17, частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суд з прав людини" суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що належним на переконання суду у даному випадку способом захисту порушених прав та інтересів позивача буде зобов`язання НКРЕКП здійснити перерахунок з розрахунку на найближчі 12 місяців за 2020 рік та з розрахунку на найближчі 36 місяців за 2021-2023 роки діючих тарифів АТ "Вінницяобленерго" на послуги з розподілу електричної енергії у бік збільшення шляхом коригування доходу в структурі діючих тарифів на послуги з розподілу електричної енергії з метою компенсації недоотриманих грошових коштів в тарифах на послуги з розподілу електричної енергії у зв`язку із зміною для АТ "Вінницяобленерго" розміру економічних коефіцієнтів прогнозованих технологічних витрат електроенергії електромережами 2 класу напруги на 2020, 2021-2023 роки, з 0,1153 в.о. на 0,1233 в.о. в 2020 році, з 0,1117 в.о. на 0,1195 в.о. в 2021 році, з 0,1082 в.о. на 0,1158 в.о. в 2022 році, з 0,1082 в.о. на 0,1158 в.о. в 2023 році і з метою відшкодування обґрунтованих витрат на здійснення діяльності, що не були передбачені внаслідок затвердження невірного значення економічного коефіцієнту прогнозованих технологічних витрат електроенергії електромережами 2 класу напруги на 2020, 2021-2023 роки та використання їх для розрахунку тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, які діяли для АТ "Вінницяобленерго" протягом 2020, 2021-2023 років.
Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, тому не є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Постанова суду складена в повному обсязі   10 лютого 2025 року.

Головуючий	 	 	Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Смілянець Е. С.    Драчук Т. О.