УХВАЛА
20 січня 2025 року 
м. Київ
справа № 509/1171/23
провадження № 61-537ск25
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Воронюка Максима Олександровича, на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 червня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 28 листопада 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Наталія Федорівна, про усунення від права спадкування за законом, визнання недійсними свідоцтв на спадщину за законом, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Воронюка М. О., на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 червня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 28 листопада 2024 року. 
Касаційна скарга була подана з пропуском строку на касаційне оскарження, оскільки відправлена до Верховного Суду засобами поштового зв`язку 08 січня 2025 року.
Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
У касаційній скарзі заявниця вказує, що касаційна скарга подана у межах тридцяти денного строку з дня вручення копії судового рішення апеляційного суду представнику 09 грудня 2024 року, шляхом доставлення, зокрема доставлення до електронного кабінету.
Верховний Суд визнає помилковим тлумаченням заявницею норм процесуального права щодо дотримання строку на подання касаційної скарги та констатує пропуск такого строку, з огляду на таке.
Частиною першою статті 390 ЦПК України визначено, що строк на касаційне оскарження дотримано та не вимагається заява (клопотання) про його поновлення у разі, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення або складення його повного тексту.
Якщо наведені строки пропущено, особа, яка звертається з касаційною скаргою, має клопотати перед судом про поновлення пропущеного процесуального строку, обґрунтовуючи пропуск такого строку датою отримання копії оскаржуваного судового рішення. Зазначене відповідає вимогам частини другої статті 390 ЦПК України.
Тобто законодавець визначив, що обчислення тридцяти денного строку на подання касаційної скарги, коли не вимагається клопотання особи про поновлення строку, починається лише у двох випадках: з дня проголошення оскаржуваного судового рішення; з дня складення повного судового рішення.
В інших випадках, коли касаційна скарга подана поза межами вказаних строків, законодавець передбачив право на поновлення строку, як такого, що пропущений, за наявності поважних причин.
Постанова Одеського апеляційного суду ухвалена 28 листопада 2024 року, повний текст вказаного судового рішення складено 06 грудня 2024 року, а тому направлена 08 січня 2025 року касаційна скарга є такою, що направлена засобами поштового зв`язку із пропуском строку на її подання.
Верховним Судом перевірено наведені заявницею обставини отримання ним (адвокатом) копії судового рішення апеляційного суду, проте за відсутності відповідного клопотання із посиланням на вказані обставини, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для поновлення пропущеного процесуального строку з власної ініціативи.
Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Таким чином, заявниці потрібно надіслати на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження зі зазначенням поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень.
Також касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки заявницею не дотримано вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України.
Касаційна скарга містить копію платіжної інструкції від 08 січня 2025 року № 5625-0106-6274-0239 про сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн.
Обґрунтовуючи сплачений судовий збір, ОСОБА_1 вказує про справляння судового збору за одну вимогу немайнового характеру, а саме: усунення від права на спадкування, яка є основною, відповідно інші вимоги є похідними. Протилежне, тобто сплата судового збору за кожну вимогу, свідчитиме про покладення на заявницю надмірного тягаря.
Верховний Суд визнає помилковим тлумачення заявницею норм права, оскільки вимоги про визнання недійсними свідоцтв на спадщину за законом, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом є самостійними похідними вимогами від вимоги про усунення від права на спадкування, водночас національне законодавство не містить жодних випадків, коли б пільги щодо сплати судового збору пов`язувалися з об`єднанням або роз`єднанням позовних вимог.
Близькі за змістом висновки сформульовано Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в справі № 758/5118/21.
Отже, в справі № 509/1171/23 судовий збір підлягає сплаті за кожну вимогу відповідно до ставок, передбачених Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 684,00 грн.
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подачі позовної заяви) за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подачі позовної заяви) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.
ОСОБА_1 оскаржує судові рішення першої та апеляційної інстанцій, якими відмовлено в задоволенні позову про усунення від права спадкування за законом, визнання недійсними свідоцтв на спадщину за законом, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом (на 1/4 частку на житловий будинок, земельну ділянку, грошові кошти).
Отже судовий збір за подання касаційної скарги в частині чотирьох вимог немайнового характеру (усунення від права на спадкування, визнання недійсними свідоцтв на спадщину за законом (на житловий будинок, земельну ділянку, грошові кошти)) становить 8 588,80 грн (2 684,00 х 0,4 х 4 х 200 %).
Проте, враховуючи, що ні касаційна скарга, ні судові рішення першої та апеляційної інстанцій не містять інформації щодо вартості спірного майна (житлового будинку, земельної ділянки), для визначення ціни позову та відповідно розміру судового збору суду необхідні відомості щодо вартості спірного майна.
З огляду на вказане вище, заявниці необхідно надати суду докази на підтвердження вартості спірних: житлового будинку, земельної ділянки, доплатити судовий збір в сукупності із вимогами про визнання права власності в порядку спадкування на грошові кошти, та вимог немайнового характеру, відповідно до положень Закону України «Про судовий збір». За відсутності вказаних відомостей вирішення питання про відкриття касаційного провадження не вбачається можливим, оскільки суд не може встановити точну ціну позову.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві, Печерський район, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявниці строк для усунення її недоліків.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393, 394 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Воронюка Максима Олександровича, на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 червня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 28 листопада 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали до 20 лютого 2025 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо оформлення касаційної скарги відповідно до вимог статті 392 ЦПК України касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявниці.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                         Н. Ю. Сакара