ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

29 січня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/15293/24	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Шлай А.В.,        
          розглянувши в порядку письмового провадження  в місті Дніпрі  апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 
на рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від  17.09.2024, (суддя суду першої інстанції Прудник С.В.), прийняте в порядку спрощеного провадження в місті Дніпрі, в адміністративній справі №160/15293/24  за позовом   ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області  про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В :
          12.06.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: 
          - визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлену листом від 21.05.2024 року № 30843-19994/Т-01/8- 0400/24, у здійснення перерахунку пенсії та зарахуванні ОСОБА_1 у пільговому обчисленні як один рік шість місяців за один рік (коефіцієнт 1,5) періоди роботи та військової служби в районах Крайньої Півночі, а саме: з 24.10.1976 року по 18.06.1979 року – військової служби в Мурманській області; з 14.08.1979 року по 24.10.1980 року – роботи в Ямало-Ненецькому національному окрузі Тюменської області; з 13.11.1980 року по 01.07.1981 року – роботи в Ямало-Ненецькому національному окрузі Тюменської області; з 02.07.1981 року по 08.01.1986 року - роботи в Ямало-Ненецькому національному окрузі Тюменської області; з 09.01.1986 року по 31.12.1990 року - роботи в Ямало-Ненецькому національному окрузі Тюменської області;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 у пільговому обчисленні як один рік шість місяців за один рік (коефіцієнт 1,5) періоди роботи та військової служби в районах Крайньої Півночі, а саме: з 24.10.1976 року по 18.06.1979 року – військової служби в Мурманській області; з 14.08.1979 року по 24.10.1980 року – роботи в Ямало-Ненецькому національному окрузі Тюменської області; з 13.11.1980 року по 01.07.1981 року – роботи в Ямало-Ненецькому національному окрузі Тюменської області; з 02.07.1981 року по 08.01.1986 року - роботи в Ямало-Ненецькому національному окрузі Тюменської області; з 09.01.1986 року по 31.12.1990 року - роботи в Ямало-Ненецькому національному окрузі Тюменської області та з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.04.2024 року про перерахунок пенсії.
Позовні вимоги обгрнутовані протиправністю відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформленої листом від 21.05.2024 року № 30843-19994/Т-01/8- 0400/24, у здійсненні перерахунку пенсії та зарахуванні ОСОБА_1 у пільговому обчисленні як один рік шість місяців за один рік (коефіцієнт 1,5) періоди роботи та військової служби в районах Крайньої Півночі, а саме: з 24.10.1976 року по 18.06.1979 року – військової служби в Мурманській області; з 14.08.1979 року по 24.10.1980 року – роботи в Ямало-Ненецькому національному окрузі Тюменської області; з 13.11.1980 року по 01.07.1981 року – роботи в Ямало-Ненецькому національному окрузі Тюменської області; з 02.07.1981 року по 08.01.1986 року - роботи в Ямало-Ненецькому національному окрузі Тюменської області; з 09.01.1986 року по 31.12.1990 року - роботи в Ямало-Ненецькому національному окрузі Тюменської області. Позивач наголошує, що він має право на зарахування роботи та служби в армії на крайній півночі в кратному розмірі 1:1.5 в силу Закону.
Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 17.09.2024 позовні вимоги задовольнив повністю. 
Визнав протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлену листом від 21.05.2024 року № 30843-19994/Т-01/8- 0400/24, у здійснення перерахунку пенсії та зарахуванні ОСОБА_1 у пільговому обчисленні як один рік шість місяців за один рік (коефіцієнт 1,5) періоди роботи та військової служби в районах Крайньої Півночі, а саме: з 24.10.1976 року по 18.06.1979 року – військової служби в Мурманській області; з 14.08.1979 року по 24.10.1980 року – роботи в Ямало-Ненецькому національному окрузі Тюменської області; з 13.11.1980 року по 01.07.1981 року – роботи в Ямало-Ненецькому національному окрузі Тюменської області; з 02.07.1981 року по 08.01.1986 року - роботи в Ямало-Ненецькому національному окрузі Тюменської області; з 09.01.1986 року по 31.12.1990 року - роботи в Ямало-Ненецькому національному окрузі Тюменської області.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 у пільговому обчисленні як один рік шість місяців за один рік (коефіцієнт 1,5) періоди роботи та військової служби в районах Крайньої Півночі, а саме: з 24.10.1976 року по 18.06.1979 року – військової служби в Мурманській області; з 14.08.1979 року по 24.10.1980 року – роботи в Ямало-Ненецькому національному окрузі Тюменської області; з 13.11.1980 року по 01.07.1981 року – роботи в Ямало-Ненецькому національному окрузі Тюменської області; з 02.07.1981 року по 08.01.1986 року - роботи в Ямало-Ненецькому національному окрузі Тюменської області; з 09.01.1986 року по 31.12.1990 року - роботи в Ямало-Ненецькому національному окрузі Тюменської області та з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.04.2024 року про перерахунок пенсії.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що будь-які документи, які б підтверджували роботу позивача з 14.08.1979 по 24.10.1980, з 13.11.1980 по 01.07.1981, з 02.07.1981 по 08.01.1986, з 09.01.1986 по 31.12.1991, за строковим трудовим договором не надані, для зарахування зазначених періодів роботи у пільговому обчисленні – відсутні. Також зазначає, що на виконання постанови суду позивачу зараховано в кратному розмірі період служби в армії на крайній півночі, постанова виконана в повному обсязі. 
          Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга   не  підлягає  задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 09.08.2013 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком.
Відповідно до пенсійної справи до страхового стажу позивача зараховано 33 роки 1 місяць 7 днів трудової діяльності, серед яких періоди роботи та військової служби в районах Крайньої Півночі, а саме:
- з 24.10.1976 по 18.06.1979 – військова служба в Мурманській області в районі Крайньої Півночі;
- з 14.08.1979 по 24.10.1980 – робота в Ямало-Ненецькому національному окрузі Тюменської області в районі Крайньої Півночі;
- з 13.11.1980 по 01.07.1981 – робота в Ямало-Ненецькому національному окрузі Тюменської області в районі Крайньої Півночі;
- з 02.07.1981 по 08.01.1986 - робота в Ямало-Ненецькому національному окрузі Тюменської області в районі Крайньої Півночі;
- з 09.01.1986 по 05.06.1992 робота в Ямало-Ненецькому національному окрузі Тюменської області в районі Крайньої Півночі.
Відповідачем зараховано період військової служби в Мурманській області в районі Крайньої Півночі з 24.10.1976 по 18.06.1979 на підставі постанови Юр`ївського районного суду Дніпропетровській області від 14.10.2013 у справі № 198/551/13-а, відповідно до якої зобов`язано ГУ Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, починаючи з 09.08.2013, зарахувавши до пільгового стажу службу в рядах Радянської армії в районі Крайньої Півночі з 24.10.1976 по 18.06.1979.
На виконання вказаного судового рішення відповідач призначив позивачу пенсію на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку з 09.08.2013.
17.04.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив зарахувати вищезазначені періоди військової служби та роботи в районі Крайньої Півночі в кратному розмірі з розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців стажу та перерахувати пенсію.
Однак, листом від 21.05.2024 № 30843-19994/Т-01/8-0400/24 відповідач йому відмовив, посилаючись на те, що пенсія позивачу призначена на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку з урахуванням періодів роботи та військової служби в районі Крайньої Півночі, проте, оскільки ОСОБА_1 не надав строкових трудових договорів, відсутні підстави для зарахування зазначених періодів роботи в пільговому обчисленні як один рік шість місяців за один рік.
Крім того, період військової служби також не зарахований у пільговому обчисленні, оскільки постановою Юр`ївського районного суду Дніпропетровській області від 14.10.2013 у справі № 198/551/13-а відповідача не було зобов`язано виконати зазначені дії.
Не погоджуючись з такими діями відповідача позивач, з метою захисту своїх порушених прав, звернувся із даною позовною заявою до суду.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимог суд першої інстанції виходив з того, що достатніми є підстави для зарахування до стажу позивача періодів роботи та військової служби на крайній півночі в кратності 1 до 1,5. 
Колегія суддів вирішуючи спір між сторонами виходить із такого.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV від 09.07.2003 р.
Згідно із пунктом 1 частини 1статті 8 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом. 
Частиною 1 статті 9 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати, зокрема, пенсія за віком.
Частиною 4 статті 24 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до п. 5 розділу ХV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов`язкове пенсійне страхування” період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991 р.
Обчислення пільгового страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року “Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі”, постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 “Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року “Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі”, Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року “Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі”.
Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.
Відповідно до статті 1 Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом російської федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення від 19 січня 1993 року Громадяни Сторін, що домовляються, які пропрацювали не менше 15 календарних років у районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років  у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію по старості (за віком):
- чоловіки - по досягненні 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років,
- жінки - по досягненні 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років.
З наведеного вбачається, що Тимчасова угода надає громадянам сторін цієї угоди право на достроковий вихід на пенсію по старості (за віком) за вказаних у статті 1 угоди умов, а також визначає порядок реалізації цього права.
Отже, відповідач відповідно до Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом російської федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення від 19 січня 1993 року, призначив позивачу пенсію на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку, зарахувавши при цьому до страхового стажу періоди його роботи та військової служби в районах Крайньої Півночі.
Однак, відповідач не зарахував спірні періоди до 01.01.1991 в пільговому обчисленні як один рік шість місяців за один рік.
Згідно з приписами статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що  підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637 в редакції на час спірних відносин).
Згідно з пунктом 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. 
Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
При цьому, пункт 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, доповнює, що у якості документів про стаж, які передбачені вищезазначеним Порядком підтвердження наявного трудового стажу, за період роботи до 1 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген можуть надаватись договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року “Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі”, визначений постановою Ради Міністрів СРСР № 1029 від 10 листопада 1967 року.
Відповідно до вказаного Переліку Тюменська область – Ямало-Ненецький національний округ, Мурманська область відносяться до районів Крайньої Півночі.
Відповідно до пункту 110 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою ради Міністрів СРСР від 3 серпня 1972 року № 590, робота в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 1 березня 1960 року зараховується в стаж в полуторному розмірі за умови, якщо працівник мав право на пільги, встановлені статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року “Про впорядкування пільг для осіб, працюючих в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі”.
Підпунктом “д” пункту 5 Указу Президії ВР СРСР від 10 лютого 1960 року  регламентовано, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.
Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 № 1908-VII “Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі” скорочено тривалість трудового договору, який надає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960, а саме зарахування одного року роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком та по інвалідності, виключно працівникам, які прибули на роботу в райони Крайньої Півночі та місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі з інших місцевостей країни за умови укладення ними трудового договору про роботу в цих районах строком на три роки.
Пунктом 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 “Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року “Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі” передбачено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.
Згідно з пунктом 1, 2 Розділу 1 Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати Президії Всесоюзної Центральної Ради професійних спілок від 16.12.1967 № 530/П-28, пільги, встановлені Указами Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" і від 26.09.1967 "Про розширення пільг для осіб, що працюють з районах Крайньої  Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", надаються всім робочим і службовцям (в тому числі місцевим жителям і іншим особам, прийнятим на роботу на місці) державних, кооперативних і громадських підприємств, установ, організацій, що знаходяться в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.
Пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26 вересня 1967 року, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору.
Системний аналіз вказаних положень дає підстави для висновку, що достатньою та необхідною правовою підставою для обчислення стажу роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях із застосуванням пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців) є сукупність наступних обставин:
1) документальне підтвердження наявності в особи стажу роботи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях;
2) поширення на особу в період її роботи в таких місцевостях пільг, регламентованих Указами Президії ВР СРСР від 10 лютого 1960 року та від 29 вересня 1967 року та Постановою Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 “Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року “Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі”.
При цьому, основним документом, підтверджуючим факт роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях є її трудова книжка, а також ці обставини можуть підтверджуватися й іншими документами, зокрема, архівною довідкою”.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 22 лютого 2021 у справі №266/258/16-а.
Трудова діяльність позивача в районах Крайньої Півночі підтверджується записами трудової книжки і такі обставини не заперечуються відповідачем; трудова книжка в частині спірного періоду оформлена у відповідності до вимог законодавства, вказані записи містять номери та дати наказів про прийом на роботу, переведення, звільнення, а також печатки підприємств. Відповідачем зауважень щодо трудової книжки в частині вказаних спірних періодів не виявлено.
В якості підстави для відмови у зарахуванні періодів роботи позивача в районах Крайньої Півночі у пільговому обчисленні стажу відповідачем зазначено, що ним не надано строкові трудові договори. Проте, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, тобто, достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.
Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 10 вересня 2019 року у справі № 348/2208/16-а, від 18.06.2020 року у справі №537/1415/17, від 18.06.2020 року у справі №140/1319/16-а, від 15.01.2021 у справі № 348/2319/16-а, від 22.02.2021 у справі № 266/258/16-а, від 27 липня 2022 року у справі № 560/755/19, від 17 жовтня 2022 року у справі № 592/5589/17.
Питання обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до цих районів, було врегульовано Положенням про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972 р. (далі Постанова № 590).
Пунктом 6 Постанови № 590 передбачалося, що пенсійне забезпечення генералів, адміралів, офіцерів, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби, осіб рядового і начальницького складу органів Міністерства внутрішніх справ СРСР, а також пенсійне забезпечення сімей цих осіб здійснюється в порядку і розмірах, що встановлюються Радою Міністрів СРСР.
Постановою Ради Міністрів СРСР № 986 від 10.11.1982 р., з метою усунення множинності нормативних актів про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби і їх сімей, спрощення порядку обчислення їм пенсій і відповідно до статті 52 Закону СРСР “Про державні пенсії” затверджено Положення про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та їх сімей (далі - Положення), відповідно до якого особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, звільненим з діючої військової служби, можуть призначатися пенсії за вислугу років чи по інвалідності, а в разі одночасного виникнення права на декілька видів пенсій  пенсія по старості призначається відповідно до вимог Закону СРСР “Про державні пенсії”.
Пунктом 55 цього ж Положення встановлено, що окремі періоди служби при обчисленні вислуги років для призначення пенсій зараховуються на пільгових умовах.
Окремі періоди служби при обчисленні вислуги років для призначення пенсій зараховуються на пільгових умовах: один місяць служби за півтора місяці: на території Тернейського району Приморського краю на північ від річки Самарги, у Ванінському, Миколаївському, Радянсько-Гаванському та Ульчському районах, в містах Миколаївську на Амурі та Радянської Гавани Хабаровського краю, в Мурманській області в період з 25 червня 1949 року, а в м. Мурманську – з 30 квітня 1951 року (абз. 8 п.п. д) п. 1  ст. 55 Положення № 986).
Отже, з урахуванням вищезазначеної норми, окремі періоди служби при обчисленні вислуги років для призначення пенсій зараховуються на пільгових умовах, зокрема, один місяць за півтори зараховується військова служба в Мурманській області.
За змістом пункту “в” частини 3статті 56 Закону України “Про пенсійне забезпечення” встановлено, що до стажу роботи зараховується, зокрема, військова служба, незалежно від місця проходження служби.
За приписами ч. 1ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Аналогічні норми стосовно зарахування до стажу часу проходження військової служби кореспондуються в абзаці 2 пункту 1статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Період проходження військової служби, що зараховується до вислуги років, зокрема, на пільгових умовах, визначається постановою Кабінету Міністрів України “Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей” № 393 від 17.07.1992 р.
Пунктом 1 вказаної Постанови передбачено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 1 2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, дійсна військова служба у Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому випадку обчислюється у порядку, встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо цією постановою не передбачено більш пільгових умов зарахування до вислуги років часу служби для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.
Крім того, згідно п. 2.1 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014 р., особам, звільненим з військової служби, які мають право на пенсію відповідно до Закону, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються, зокрема, дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому разі обчислюється в порядку, установленому законодавством СРСР, якщо цим Положенням не передбачено більш пільгових умов зарахування часу служби для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (перелік внутрішніх військ СРСР наведений у додатку 1 до цього Положення).
Додатком 2 встановлено періоди дійсної військової служби у Збройних Силах СРСР, які підлягають зарахуванню до вислуги років на пенсію на пільгових умовах, один місяць служби за півтора місяця: у віддалених місцевостях СРСР, перелічених у пункті 4 цього додатка, - зі строків, зазначених у цьому пункті.
Згідно пункту 4 зазначеного Положення перелік віддалених місцевостей СРСР, у яких служба осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової та строкової служби зараховується до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах: один місяць служби за півтора місяця: у Мурманській області – з 25 червня 1949 року, а в місті Мурманськ – з 30 квітня 1951 року.
Таким чином, як законодавство колишнього СРСР до 01.01.1991 р., так і  законодавство України, чинне на час виникнення спірних відносин, передбачали і передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження особами військової служби в Мурманській області колишнього СРСР.
Аналогічна позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 09.12.2014 р. (справа № 21-406а14), від 23.06.2015 р. (справа № 21-1000а15) та Вищим адміністративним судом України в рішенні від 31.10.2017 р. (справа №К/800/35329/17).
Судовим рішенням підтверджується факт проходження військової служби позивача в Мурманській області, що відноситься до районів Крайньої Півночі.
Факт проходження позивачем військової служби у відповідній місцевості відповідачем  не заперечується.
Отже, період проходження військової служби позивача в Мурманській області, необхідно розрахувати у пільговому обчисленні, а саме як один місяць служби за півтора, а тому позивачу було протиправно відмовлено у зарахуванні до страхового стажу періоду проходження військової служби з 24.10.1976 по 18.06.1979 в пільговому обчисленні.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни чи скасування рішення суду, в межах доводів скарги – відсутні.
          Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області  – залишити без задоволення. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.09.2024   в адміністративній справі № 160/15293/24  – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай