ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 685/359/20
Провадження № 22-ц/4820/1978/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,
секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,
з участю апелянтки  ОСОБА_1 , представників сторін,
       
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Теофіпольської селищної ради про витребування земельної ділянки, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Теофіпольської селищної ради, третя особа Хмельницька райдержадміністрація, про визнання недійсним рішення сільської ради в частині передачі у власність земельної ділянки, визнання недійсним державного акту, за апеляційними скаргами ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області в складі судді Самойловича А.П. від 27 серпня 2024 року.
Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У березні 2020 року  ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , звертаючись в суд з цим позовом вказував, що 15 січня 1999 року рішенням Поляхівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області затверджено проект організації території земельних часток (паїв) Агропідприємства «Нива» на території Поляхівської сільської ради, передано у приватну власність земельні частки (паї) громадянам України у розмірах згідно додатку та дозволено видати державні акти на право приватної власності на землю. У додатку 2.20 цього рішення міститься «Список осіб, що мають право на земельну частку (пай), по Поляхівській сільській раді для виготовлення державних актів на право приватної власності на землю», куди внесено 767 осіб, в тому числі, під номером 402 зазначено ОСОБА_3 , с. Поляхова, номер земельної ділянки НОМЕР_1 , площа 2,90 га.
16 лютого 1999 року на підставі зазначеного рішення ОСОБА_3 видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ХМ № 048755, площа земельної ділянки 2,90 га.
Проте рішенням державного кадастрового реєстратора відділу у Теофіпольському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 06 грудня 2019 року № РВ-6800553402019 йому відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру щодо вказаної земельної ділянки через 100 % (повне співпадіння) із земельною ділянкою з кадастровим номером 6824786000:04:010:0130, яка належить відповідачці ОСОБА_1 і передана їй у приватну власність на підставі розпорядження голови Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області від 09 квітня 2009 року № 104/2009-р «Про видачу державних актів на право власності на земельні ділянки».
Державний акт на спірну ділянку ОСОБА_1 одержала 15 жовтня 2009 року, 29.10.2019 року зареєстровано право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером 6824786000:04:010:0130.
Проте у додатку 2.20 до рішення Поляхівської сільської ради від 15.01.1999 року відомості про ОСОБА_1 відсутні, тому розпорядження голови Теофіпольської РДА від 09.04.2009 року № 104/2009-р «Про видачу державних актів на право власності на земельні ділянки» в частині ОСОБА_1 є протиправним.
З врахуванням заяв про зміну предмету позову остаточно позивач просив витребувати у ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 як спадкоємця ОСОБА_3 земельну ділянку з кадастровим номером 6824786000:04:010:0130 площею 2,9032 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населених пунктів на території Теофіпольської територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області, у координатах, межах та конфігурації, що була передана у власність ОСОБА_1 відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 181238 від 15 жовтня 2009 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010976200045; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером 6824786000:04:010:0130 площею 2,9032 га, припинивши право власності ОСОБА_1 на цю земельну ділянку.
Позивач ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 2 а.с. 28), ухвалою Теофіпольського районного суду від 14 серпня 2023 року залучено його правонаступника спадкоємця ОСОБА_2 . 

У вересні 2020 року ОСОБА_1 подала зустрічний позов до ОСОБА_2 , Теофіпольської селищної ради і просила визнати протиправним та скасувати рішення Поляхівської сільської ради від 15 січня 1999 року в частині передання у приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 2,9 га та визнати недійсним державний акт на право приватної власності серії ІІ-ХМ № 048755 на право приватної власності на землю, виданий ОСОБА_3 . Поляхівською сільською радою 16 лютого 1999 року.
В обґрунтування вимог зазначала, що вказане рішення Поляхівської сільської ради в частині передачі ОСОБА_3 у приватну власність спірної земельної ділянки є протиправним, оскільки той не перебував у трудових відносинах з колгоспом ім. Комінтерну чи агропідприємством «Нива» с. Поляхова Теофіпольського району, що є підставою для набуття членства в агропідприємстві та права на земельну частку (пай).

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 27 серпня 2024 року відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні позову до ОСОБА_1 та Теофіпольської селищної ради.
Відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні зустрічного позову до ОСОБА_2 та Теофіпольської селищної ради.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду в частині відмови у його позові скасувати, та задовольнити його позов. На його думку, суд першої інстанції не врахував, що право на земельну частку (пай) виникає у члена КСП з моменту одержання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю. Якщо особу прийнято до членів КСП після одержання підприємством державного акта на право колективної власності на землю, вона має право на отримання земельної ділянки з резервного земельного фонду у розмірі, встановленому відповідними рішеннями місцевих рад. Рішенням правління Агропідприємства «Нива» від 16.03.1997 року, протокол №4, прийнято ОСОБА_3 в члени агропідприємства. Рішенням зборів уповноважених членів агропідприємства «Нива» від 19.06.1997 року затверджено списки новоприбулих членів агропідприємства, що набули право на земельну частку (пай), у тому числі ОСОБА_3 . 
Рішенням Поляхівської сільської ради від 15.01.1999 року затверджено проект організації території земельних часток (паїв) Агропідприємства «Нива», і передано у приватну власність земельні частки (паї) громадянам України у розмірах згідно додатку та дозволено видати державні акти на право приватної власності на землю. 
Ці документи підтверджують набуття членства в агропідприємстві «Нива» ОСОБА_3 на підставі вказаного рішення правління Агропідприємства «Нива» від 16.03.1997 року, яке приймалося на підставі трудових відносин із підприємством і відповідної заяви ОСОБА_3 . Його трудова книжка має знаходитися в особовій справі Пенсійного фонду України у Тернопільській області. З 1999 року по 2019 рік земельна ділянка ОСОБА_3 використовувалася ТОВ «Нива» в масиві земель підприємства, та отримував відповідну орендну плату. 
ОСОБА_3 дійсно отримав у приватну власність земельну ділянку для товарного виробництва з кадастровим номером 6124689400:01:002:0086 на території Тернопільської області і йому видано державний акт серії ЯГ №009323 від 15.02.2006 року, проте чинним законодавством не передбачалося кількісних обмежень щодо отримання із земель колективної форми власності земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення в частині відмови в зустрічному позові як незаконне, та задовольнити її позов. Стверджує, що ОСОБА_3 не був членом агропідприємства «Нива» та не працював в цьому підприємстві. ОСОБА_3 не видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) як члену цього підприємства, тому участь у процедурі паювання він не приймав. Додаток 2.20 до рішення Поляхівської сільської ради від 15.01.1999 року не є належним та допустимим доказом і кардинально відрізняється від аналогічного документу, який зберігається з матеріалами технічної документації щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки агропідприємства «Нива» с. Поляхова, Теофіпольським райвідділом Хмельницької філії надані державною установою ДП «Центр державного земельного кадастру». Викопіювання з проекту організації території земельних часток (пай) агропідприємства «Нива», протокол №4 засідання правління Агропідприємства «Нива» від 16.03.1997 року містить ознаки дописування, що викликає сумніви достовірності цих документів і не доводять законність набуття ОСОБА_3 права власності на спірну земельну ділянку.
Дерешевою обрано саме такий спосіб захисту, адже у цивільному процесі ОСОБА_1 обмежена в інструментах доказування факту підробки документів, на підставі яких незаконно внесено відомості до книги реєстрації про видачу Державного акту на право приватної власності серія ІІ-ХМ 048755 на право приватної власності на землю ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 2,90 га. 
Вважає, що існування державного акту на право приватної власності серія ІІ-ХМ 048755 на ім`я ОСОБА_3 буде давати підстави для спадкоємців ініціював спори щодо її земельної ділянки. Речове право власності на спірну земельну ділянку ОСОБА_3 не зареєстрував, тому саме такий спосіб захисту є необхідним та обґрунтованим. 

У відзиві Теофіпольська селищна рада просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін. Вказує, що скаржник не довів порушення його права та інтересів.

У відзиві ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення як безпідставну. 

У відзиві Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області просить апеляційні скарги залишити без задоволення, рішення суду - без змін. Головне управління та його структурні підрозділи відповідно до статті Земельного кодексу України не приймали рішення щодо розпорядження даної земельною ділянкою та не розпоряджається нею, оскільки вона належала до земель комунальної власності, а не до земель державної власності.

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_2 підтримав подану апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив відхилити як безпідставну.
ОСОБА_1 та її представник просили задовольнити її апеляційну скаргу, і залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_2 . 

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.
Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 

Так, судом першої інстанції встановлено, що згідно трудової книжки колгоспника відповідачка ОСОБА_1 була прийнята в агропідприємство «Нива» с. Поляхова телятницею наказом від 10.11.1992 року № 14, і працювала на різних посадах до звільнення у 2011 році.
20 червня 1996 року Теофіпольською районною державною адміністрацією на підставі рішення Теофіпольської РДА від 16.04.1996 року № 110-р ОСОБА_1 видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 073103 як члену колективного сільськогосподарського підприємства – агропідприємства «Нива» с. Поляхове Теофіпольського району Хмельницької області, розміром 2,99 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), який зареєстрований 11.04.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 637. 
Розпорядженням Теофіпольської РДА від 09.04.2009 року № 104/2009-р «Про видачу державних актів на право власності на земельні ділянки» доручено відділу Держкомзему у Теофіпольському районі забезпечити організацію робіт зі складання державних актів на право власності на земельні ділянки власникам земельних часток (паїв), в т.ч. ОСОБА_1 , сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 073103
06 жовтня 2009 року ОСОБА_1 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 181238 про право власності на земельну ділянку площею 2,9032 га, яка розташована на території Поляхівської сільської ради, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6824786000:04:010:0130. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010976200048.
ОСОБА_3 не працював у агропідприємстві «Нива», не був пенсіонером цього підприємства.
Згідно трудової книжки колгоспника № НОМЕР_2 ОСОБА_3 був прийнятий 01.04.1998 року в ТОВ «Нива» (код ЄДРПОУ 23842227) в будівельну бригаду, де працював до 2015 року.
ТОВ «Нива» (на цей час - СТОВ «Нива») код ЄДРПОУ 23842227 не є правонаступником агропідприємства «Нива» (код ЄДРПОУ 03788514), створеного на базі колгоспу імені Комінтерну с. Поляхова, землі якого були розпайовані і яке припинене 02 березня 2009 року без правонаступництва. 
ОСОБА_3 отримав державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ХМ № 048755, виданий 16.02.1999 року Поляхівською сільською Радою народних депутатів на підставі рішення Поляхівської сільської Ради народних депутатів від 15.01.1999 року про затвердження проекту організації території земельних часток (паїв) Агропідприємства «Нива» на території Поляхівської сільської ради, а також передачу у приватну власність земельних часток (паїв) громадянам України у розмірах згідно додатку.
При цьому ОСОБА_3 на той час вже реалізував своє право на отримання безоплатно для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - згідно державного акта серії ЯГ № 009323 від 15.02.2006 року він отримав у власність земельну ділянку площею 1,8345 га, розташовану на території Хмеликівської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, кадастровий номер 6124689400:01:002:0086. Цей державний акт видано ОСОБА_3 на підставі розпорядження Підволочиської районної державної адміністрації № 821 від 13 грудня 2005 року «Про передачу земельних часток (паїв) у власність громадянам та виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки членам колишньої Агрофірми «Нива» на території Кам`янківської та Хмелиськівської сільських рад.
Згідно наявної у Головному управлінні Держгеокадастру у Хмельницькій області Технічної документації по передачі земельних часток (паїв) з виготовленням державних актів на право приватної власності членам сільськогосподарського підприємства по Поляхівській сільській раді (виготовлена у 1999 році Вінницькою філією Інституту землеустрою), додатком 2.20 до цієї документації є Список осіб, що мають право на земельну частку (пай), по Поляхівській сільській раді для виготовлення державних актів на право приватної власності на землю. Первісні дані списку за номером 402 « ОСОБА_3 » закреслено та замість нього вписано « ОСОБА_1 ».
При виготовленні у 2009 році технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки ОСОБА_1 Теофіпольським райвідділом ХФ ДП «Центр державного земельного кадастру» Поляхівською сільською радою 14 серпня 2009 року була видана довідка № 117 відділу Держкомзему у Теофіпольському районі про відсутність заперечень у виділенні в натурі земельної частки (паю) із земель колективної власності агропідприємства «Нива» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва пропущеній ОСОБА_1 взамін ОСОБА_3 , земельна ділянка № НОМЕР_1 , який був включений в списки помилково і акта не одержав.
Рішенням державного кадастрового реєстратора від 06.12.2019 року № РВ-6800553402019 ОСОБА_3 відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру щодо його земельної ділянки через 100 % (повне співпадіння) з земельною ділянкою з кадастровим номером 6824786000:04:010:0130, яка належить відповідачці ОСОБА_1 .
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи в задоволенні первісного позову, суд першої інстанції обґрунтовано  виходив з того, що ОСОБА_1   як працівниця та член агропідприємства «Нива» с. Поляхова отримала сертифікат про право на земельну частку (пай) із земель колективної власності агропідприємства «Нива» с. Поляхова і в установленому порядку  правомірно набула право  власності на земельну ділянку площею 2,9032 га, з кадастровим номером 6824786000:04:010:0130.
В свою чергу ОСОБА_3 не працював в агропідприємстві «Нива» с. Поляхова, не був пенсіонером цього підприємства, тому не набув право на земельну частку (пай) із земель агропідприємства «Нива» с. Поляхова, а отже, державний акт на право власності на спірну земельну ділянку йому видано незаконно, без достатніх правових підстав. Відтак відсутні підстави для витребування на його користь земельної ділянки у ОСОБА_1 та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку
Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що обраний нею спосіб захисту права є неефективним, оскільки оскаржуване рішення сільської ради вичерпало свою дію, а визнання недійсним державного акту ОСОБА_3 на земельну ділянку не зумовлює правових наслідків, зважаючи на те, що спірна земельна ділянка зареєстрована за ОСОБА_1 , вона ж і здійснює фактичне володіння, користування та розпорядження ділянкою.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про законність набуття права на земельну ділянку його батьком ОСОБА_3 та помилковість висновків суду в частині відмови в первісному позові є безпідставними.
Так, згідно з статтею 5 ЗК України 1990 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин, суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства (далі по тексту – КСП). Землі у колективну власність передаються безплатно. Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, 
сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського 
акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати 
свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в 
порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього 
Кодексу.
       Частка кожного члена КСП, відповідно до ч. 9 ст. 5 та ч.ч. 6-7 ст. 6 ЗК України 1990 року визначалася шляхом ділення сільськогосподарських угідь (в т.ч. ріллі), якими користуються підприємства, установи, організації та громадяни у межах території ради, як органу місцевого самоврядування, на кількість осіб, які працюють у сільському господарстві, пенсіонерів, які раніше працювали у сільському господарстві і проживають у сільській місцевості, а також осіб, зайнятих у соціальній сфері на селі.
За статтею 23 цього ЗК України правовстановлюючим документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт, виданий та зареєстрований сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається КСП із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства і у колективній власності громадян. До державного акту додається список цих громадян.
Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємства і організаціям» від 08.08.1995 року № 720/95 встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).
Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства є рівними.
Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.
Відповідно до статей 1-2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» в чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції, право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Основним документом, що посвідчує право на земельну ділянку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. 
Отже, за змістом наведених норм права  особа набуває право на земельний пай за  наявності трьох умов: 1) перебування в числі членів колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання земель; 2) одержання колективним сільськогосподарським підприємством державного акта на право колективної власності на землю; 3) включення до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай), доданого до державного акта на право колективної власності на землю. 

Апеляційним судом встановлено, що Агропідприємство «Нива» с. Поляхове (правонаступник колгоспу ім. Комінтерну) зареєстроване як юридична особа розпорядженням Теофіпольської РДА № 458 від 09.03.1994 року. 
Державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ 029 видано Агропідприємству «Нива» с. Поляхове видано 01.11.1995 року.
У Додатку № 1 до Державного акта на право колективної власності на землю (список громадян - членів КСП) під номером 684 значиться ОСОБА_1 (а.с. 167-194 том 4). 
Отже, факт включення ОСОБА_1 до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай), доданого до державного акта на право колективної власності на землю, безумовно підтверджує її право на земельну частку (пай) із земель колективної власності Агропідприємства «Нива» с. Поляхове. 
У Додатку № 1 до Державного акта на право колективної власності на землю від 01.11.1995 року (список громадян - членів КСП) відсутні відомості про ОСОБА_3 . 

В обґрунтування набуття членства ОСОБА_3 у Агропідприємстві «Нива» його представник посилався на рішення правління Агропідприємства «Нива» від 16.03.1997 року, протокол №4, про прийняття ОСОБА_3 в члени агропідприємства, а також рішення зборів уповноважених членів агропідприємства «Нива» від 19.06.1997 року про затвердження списків новоприбулих членів агропідприємства, що набули право на земельну частку (пай), у тому числі ОСОБА_3 . 
За змістом ст. 4 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство»  питання набуття та припинення членства в колективному сільськогосподарському підприємстві регулюється статутом підприємства.
Список громадян, які мають право на земельну частку (пай), як додаток   до державного акту, формується самим підприємством відповідно до статуту, розглядається і затверджується загальними зборами членів підприємства, підписується головою сільськогосподарського підприємства та головою місцевої ради.
Як встановлено апеляційним судом, Загальними зборами агропідприємства «Нива» від 05.02.1994 року (протокол № 2) прийнятий Статут агропідприємства.
Згідно з пунктом 7.1 Статуту робота в підприємстві виконується особистою працею його членів. 
За пунктом 10.2 Статуту вищим органом управління у підприємстві є загальні збори працюючих членів підприємства. У період між зборами справами підприємства управляє управління. Повноваження загальних зборів визначаються Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» і цим статутом. 
Пунктом 10.3 Статуту визначено перелік виключних повноважень загальних зборів членів підприємства. 
Загальні збори, зокрема, затверджують рішення правління про прийняття в члени підприємства та виключення з нього, а також питання, пов`язані з виходом з підприємства; визначають порядок створення і використання пайового використання фонду членів підприємства. 
Рішення із зазначених питань належить до виключної компетенції загальних зборів членів підприємства.

Сторона ОСОБА_2 не довела, що загальними зборами членів підприємства затверджувалося рішення правління Агропідприємства «Нива» від 16.03.1997 року про прийняття ОСОБА_3 в члени агропідприємства.
Отже, не доведено достатніми та допустимими доказами набуття ОСОБА_3 членства в Агропідприємстві «Нива».
З врахуванням встановленої статутом виключної компетенції загальних зборів членів підприємства щодо затвердження членства в підприємстві, затвердження списку громадян, які мають право на земельну частку (пай), не має правового значення рішення зборів уповноважених членів агропідприємства «Нива» від 19.06.1997 року про затвердження списків новоприбулих членів агропідприємства, що набули право на земельну частку (пай), у тому числі ОСОБА_3 . 
Відтак правильним є висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 не працював у Агропідприємстві «Нива», не був членом цього підприємства, а отже, не набув право на земельну частку (пай) із земель колективної власності підприємства.

З врахуванням наведених обставин факт затвердження рішенням Поляхівської сільської ради від 15.01.1999 року проекту організації території земельних часток (паїв) Агропідприємства «Нива» і передачі в приватну власність земельних ділянок громадянам (яким   згідно  додатку 2.20 в числі осіб, що мають право на земельну частку (пай) по Поляхівській сільській раді, під номером 402 зазначено ОСОБА_3 , площа 2,90 га), не свідчить про законність набуття останнім земельної ділянки із земель колективної власності Агропідприємства «Нива».

Навпаки, очевидне дописування у протокол засідання правління Агропідприємства «Нива» від 16.03.1997 року останнього пункту про прийняття ОСОБА_3 в члени агропідприємства (а.с. 213-216, том 3), невнесення питання його членства на розгляд загальних зборів агропідприємства, передача Вінницькій  філії Інституту землеустрою  недостовірного списку осіб, що мають право на земельну частку (пай) по Поляхівській сільській раді (що не містив відомостей щодо ОСОБА_1 , яка включена до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай), доданого до державного акта на право колективної власності на землю), свідчать про системні дії тодішнього керівництва Агропідприємства «Нива», керівництва Поляхівської сільської ради, направлені на незаконне набуття ОСОБА_3 земельної ділянки із земель колективної власності Агропідприємства «Нива».
Директор СТОВ «Нива» ОСОБА_4 і апеляційному суду подала фотокопію державного акта на право колективної власності на землю серії ХМ 029 від 01.11.1995 року з Додатком № 1 (Список громадян - членів КСП), що не відповідає оригіналу ( без зазначення у списку ОСОБА_1 ) (а.с. 107-121, том 4) і спростовується фотокопією архівного державного акта з додатками (а.с.167-194, том 4).
Доводи апеляційної скарги  ОСОБА_2 не спростовують висновків суду першої інстанції - державний акт на право власності на спірну земельну ділянку ОСОБА_3 видано незаконно, без достатніх правових підстав. Тому відсутні підстави для витребування земельної ділянки у ОСОБА_1 та скасування державної реєстрації її права власності на земельну ділянку

Водночас відсутні підстави і для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .
Суд першої інстанції правильно констатував, що обраний нею спосіб захисту права є неефективним, оскільки оскаржуване рішення сільської ради вичерпало свою дію, а визнання недійсним державного акту ОСОБА_3 на земельну ділянку не зумовлює правових наслідків, зважаючи на те, що ОСОБА_1 зареєструвала право власності на спірну земельна ділянка, ця ділянка фактично й перебуває у її володінні та користуванні.
Рішення про відмову в позові ОСОБА_2 з підстав незаконності видачі оспорюваного апелянткою державного акта на право власності на спірну земельну ділянку ОСОБА_3 цілком вирішує спір між сторонами і підтверджує законність набуття земельної ділянки ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків суду.
Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390  ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги  ОСОБА_2 , ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 27 серпня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 грудня 2024 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк