П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

19 березня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/30378/23	

Перша інстанція суддя Бутенко А.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача:                                                  Яковлєва О.В.,
суддів                                                                      Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 січня 2024 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 23 лютого 2021 року № Ф-29303-51У.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 січня 2024 року задоволено адміністративний позов.
При цьому, позивачем подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення для вирішення питання розподілу понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, загальним розміром 10   000,00 грн.
Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 січня 2024 року частково задоволено заяву позивача та стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь позивача 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Не погоджуючись з вказаним додатковим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу, з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким стягнути із суб`єкта владних повноважень судові витрати на професійну правничу допомогу, загальним розміром 10   000,00 грн.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що розмір понесених судових витрат на професійну правничу допомогу підтверджується зібраними у матеріалах справи доказами та суб`єктом владних повноважень не подано своїх заперечень на визначений позивачем розмір судових витрат.
Тому, апелянт вважає, що судом першої інстанції помилково стягнуто із суб`єкта владних повноважень лише половину понесених судових витрат на професійну правничу допомогу
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 15 січня 2024 року на адресу Одеського окружного адміністративного суду від представника Гришка С.О. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення з вимогою про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь ОСОБА_1 понесених судових витрат, що складаються із витрат на професійну правничу допомогу, розміром 10   000,00 грн.
На підтвердження розміру понесених витрат представником позивача надано до суду договір про надання правової допомоги № 02/10/23-1 від 02 жовтня 2023 року, акт про прийняття-передачу наданих послуг від 15 січня 2024 року та квитанцію від 19 січня 2024 року.
За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про часткове відшкодування суми понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, розміром 5000,00 грн, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Згідно ч. 1 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Колегією суддів встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 січня 2024 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 23 лютого 2021 року № Ф-29303-51У.
При цьому, 15 січня 2024 року на адресу Одеського окружного адміністративного суду від представника ОСОБА_2 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення з вимогою про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь ОСОБА_1 понесених судових витрат, що складаються із витрат на професійну правничу допомогу, розміром 10   000,00 грн.

Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 січня 2024 року стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь ОСОБА_1 5000,00 грн у якості понесених витрат на професійну правничу допомогу.
Між тим, перевіряючи законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, колегія суддів зазначає наступне.
Так, з аналізу вищевикладених норм процесуального права вбачається, що сторони у справі, крім суб`єктів владних повноважень, мають право на розподіл понесених витрат на професійну правничу допомогу.
При цьому, колегія суддів зазначає, що суд за наслідком розгляду справи не зобов`язаний відшкодовувати усі задекларовані позивачем судові витрати за рахунок суб`єкта владних повноважень.
Так, розмір таких витрат визначається з урахуванням складності справи, значення справи для сторони, змісту та обсягу наданих адвокатом послуг, на підставі доказів, що відображають детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Між тим, позивачем на підтвердження розміру понесених витрат до суду першої інстанції надано наступні документи: договір про надання правової допомоги № 02/10/23-1 від 02 жовтня 2023 року, додаткову угоду № 1 від 02 жовтня 2023 року, акт про прийняття-передачу наданих послуг від 15 січня 2024 року, квитанцію від 19 січня 2024 року.
З аналізу змісту акта про прийняття-передачу наданих послуг від 15 січня 2024 року вбачається, що він не відображає змісту та обсягу наданих адвокатом послуг, а також часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг).
В свою чергу, враховуючи зазначені обставини, предмет спору у даній справі, а також незначну складність даної справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначена позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу є завищеною та не підлягає стягненню у повному обсязі.
При цьому, колегія суддів зазначає, що відсутність заперечень суб`єкта владних повноважень щодо визначеної адвокатом вартості наданих послуг, не зобов`язує суд компенсувати позивачу розмір таких послуг за рахунок суб`єкта владних повноважень у повному обсязі.
З іншого боку, враховуючи кількість складених адвокатом процесуальних документів, колегія суддів вважає, що 5000,00 грн є співмірною вартістю наданих адвокатом послуг, які можуть бути компенсованими позивачу за рахунок суб`єкта владних повноважень.
Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушень процесуального права при ухваленні додаткового рішення не допущено, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 січня 2024 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

           Суддя-доповідач 		О.В. Яковлєв	
           Судді	  	О.В. Єщенко    А.В. Крусян