Номер провадження: 22-ц/813/809/24 
Справа № 522/6120/21
Головуючий у першій інстанції Ярема Х. С.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       24.10.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря - Венжик Л.С.,
за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:
представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 ОСОБА_2 , 
від позивача ОСОБА_3 – не з`явились,
від відповідача ОСОБА_4 – не з`явились,
переглянувши справу №522/6120/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , за участю третьої особи ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, зняття арештів з нерухомого майна за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2022 року у складі судді Яреми Х.С., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 , звернувшись 08 квітня 2021 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір ОСОБА_6 , після смерті матері відкрилась спадщина, спадкоємцями першої черги спадкоємців за законом є вона як дочка та чоловік померлої ОСОБА_4 . Спадкову справу №39/2020 до майна померлої заведено приватним нотаріусом ОСОБА_7 , у спадковій справі через наявні на нерухомому майні, яке вважає спадковим, арешти свідоцтво про право на спадщину не видано. Крім того, написання прізвища її та матері різняться, що потребує підтвердження факту родинних відносин.
Позивач ОСОБА_3 просила:
встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Одесі (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), є донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
визнати в порядку спадкування після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 право власності ОСОБА_3 на частину спадкового майна, яке складається з частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;
скасувати арешти частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_6 , накладені:
постановою АН 340665, виданою Другим ВДВС Приморського РУЮ у м. Одесі 03 жовтня 2005 року;
ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2004 року;
ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 травня 2015 року у справі №522/4718/15-ц;
за заявою Приморського районного суду м. Одеси про реєстрацію обтяження об`єкта нерухомого майна від 26 березня 2010 року №С-14 (суддя Ільченко Н.А.);
стягнути судові витрати (т.1 а.с.2-9). 
Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 14 травня 2021 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.32-33).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09 червня 2021 року залучено ОСОБА_1 до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача (т.1 а.с.71). 
Відповідач ОСОБА_4 відзив не подав, проте надав суду заяву від 09 червня 2021 року про визнання позову (т.1 а.с.63-64). 
Третя особа  ОСОБА_1  надав відзив на позовну заяву, де зазначив, що вимоги про визнання права власності на  частку квартири та зняття арештів не ґрунтуються на законі. Квартира ним придбана у 1994 році та нікому не відчужувалась.  ОСОБА_6  набула квартиру на підставі договору купівлі-продажу від 24 вересня 2004 року у  ОСОБА_8 , яка набула квартиру на підставі договору купівлі-продажу від 16 вересня 2004 року у нього через  ОСОБА_9 , який діяв від його  ОСОБА_1  імені по підробленій довіреності. По факту шахрайства порушено кримінальну справу. Крім того, у жовтні 2004 року він  ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом про визнання недійсними довіреності, договору купівлі-продажу, витребування квартири у ОСОБА_6 , виселення осіб з квартири (справа №2-2164/11). Арешти, про скасування яких просить  ОСОБА_3 , накладені в інших справах, предметом яких є квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Арешти у заявлений спосіб скасуванню не підлягають (т.1 а.с.85-89).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2022 року позов задоволено частково; встановлено юридичний факт, що ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ; в задоволенні решти вимог відмовлено (т.1 а.с.156-162).
Висновок суду в частині задоволення вимог мотивовано тим, що родинні відносини дочки та матері підтверджені. 
Висновок суду в частині відмови у задоволенні вимог мотивовано тим, що до майна померлої ОСОБА_6 відкрито спадкову справу, чинні арешти на майно, щодо якого йдеться у спадковій справі як про спадщину, накладені з підстав спорів щодо майна у інших справах. Звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно за наявності умов для оформлення спадкових прав нотаріусом і відсутності відмови нотаріуса у вчиненні відповідної нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину) є передчасним та має своїм наслідком відмову у позові. Заява відповідача про визнання позову в частині вимог про визнання права власності на частку квартири та скасування арештів суперечить закону та порушує права інших осіб. Арешти накладені в інших справах, які не закінчені провадженням. Крім того, порядок скасування заходів забезпечення позову визначений статтею 158 ЦПК України. Арешти накладені у виконавчих провадженнях передбачають порядок звільнення майна з-під таких арештів пред`явленням позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт у виконавчому провадженні. Визначений позивачем відповідач не є ні боржником, ні особою, в інтересах якої накладено арешт на нерухоме майно. 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15 серпня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на рішення суду.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у визнанні права власності на частку нерухомого майна, скасування арештів і ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог про визнання права власності на частку нерухомого майна, скасування арештів (т.2 а.с.2-6).
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення (ухвали) з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у наступному. Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є спадкоємцями за законом в рівних частках. Позивач позбавлена можливості оформити свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з виявленими нотаріусом арештами майна, що накладені за життя спадкодавця. Позивач не має правових підстав для звернення до суду з вимогами про зняття арештів з квартири, оскільки не є титульним власником майна, щодо якого вживались заходи забезпечення позову, позивач не залучалась у судові справи як правонаступник та не є стороною у справі чи третьою особою. Саме тому позивач вимушена звернутися до суду для визнання за нею права власності на частку квартири та виключення майна з-під арешту. Відмова нотаріуса в оформленні права на спадщину унеможливлює позасудове набуття позивачем права власності на частку квартири. Оскільки право позивача на отримання правовстановлюючого документу на спадкове майно є порушеним, то таке підлягає захисту у судовому порядку.
В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.
Відзив на апеляційну скаргу не подано. 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15 серпня 2022 року справу призначено до розгляду.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23 березня 2023 року витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. копію Спадкової справи №39/2020 до майна померлої ОСОБА_6 (т.2 а.с.50-51).
На виконання ухвали Одеського апеляційного суду від 23 березня 2023 року надано копію Спадкової справи №39/2020 до майна померлої ОСОБА_6 (т.2 а.с.78-84).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03 листопада 2023 року справу прийнято до провадження іншим складом суду з підстав звільнення судді-доповідача.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині без змін з огляду на наступне.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 71 років (т.2 а.с.71).
Спадкову справу №39/2020 до майна померлої ОСОБА_6 заведено 25 червня 2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М.; з заявами про прийняття спадщини звернулись чоловік померлої ОСОБА_4 , 1949 року народження, дочка померлої ОСОБА_3 , 1970 року народження (т.2 а.с.68-84).
У Спадковій справі №39/2020 свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям не видані. 
Зі змісту листа нотаріуса від 18 листопада 2020 року №388/02-14 вбачається, що при підготовці документів для видачі свідоцтва про право на спадщину та перевірці заборон (арештів) відчуження на ім`я спадкодавця ОСОБА_6 було виявлено наступні арешти щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 , накладені: постановою АН 340665, виданою Другим ВДВС Приморського РУЮ у м. Одесі 03 жовтня 2005 року; ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2004 року; ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 травня 2015 року у справі №522/4718/15-ц; за заявою Приморського районного суду м. Одеси про реєстрацію обтяження об`єкта нерухомого майна від 26 березня 2010 року №С-14 (суддя Ільченко Н.А.). Нотаріусом роз`яснено, що згідно підпункту 4.17 пункту 4 глави 10 розділу П Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, у такому випадку видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арештів (т.2 а.с.84). 
ОСОБА_6 набула квартиру за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі-продажу, укладеного з ОСОБА_8 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. 24 вересня 2004 року, зареєстрованого в реєстрі за №12942.
ОСОБА_8  набула квартируза адресою: АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі-продажу, укладеного з ОСОБА_9 , діючим від імені ОСОБА_1 по довіреності, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Беззубою Н.А. 16 вересня 2004 року, зареєстрованого в реєстрі за №4397.
ОСОБА_1 оспорив у судовому порядку довіреність, яку ОСОБА_9 надав нотаріусу при посвідченні 16 вересня 2004 року договору купівлі-продажу квартири, також оспорив у судовому порядку договір купівлі-продажу квартири від 16 вересня 2004 року та заявив про витребування квартири з незаконного володіння ОСОБА_3 (справа №2-2164/11).
У справі №2-2164/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про визнання недійсними довіреності та договору купівлі-продажу, витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, виселення Приморським районним судом м. Одеси від 26 лютого 2015 року ухвалено рішення, яким задоволено позов ОСОБА_1 та 
визнано недійсною довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Левченко Н.А. 13 вересня 2004 року, зареєстровану в реєстрі за №6036, видану від його ОСОБА_1 імені на ім`я ОСОБА_9 для продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; 
визнано недійсним договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Беззубою Н.А. 16 вересня 2004 року, зареєстрований в реєстрі за №4397, згідно якого ОСОБА_1 продав ОСОБА_8 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; 
витребувано від ОСОБА_6 та ОСОБА_4 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ;
виселено ОСОБА_6 та ОСОБА_4 з усіма проживаючими з ними особами з квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Постановою Верховного Суду України від 10 квітня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_6 залишено без задоволення; рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16 лютого 2016 року залишено без змін; поновлено виконання судових рішень.
У справах №2-2164/11, №522/4718/15-ц накладались арешти на спірну квартиру, крім того, арешт накладався у виконавчому провадженні АН 340665.
Отже, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , була витребувана судовим рішенням із володіння останньої. 
Перегляди судового рішення суду першої інстанції у справі №2-2164/11 за скаргами інших осіб надали спадкоємцям померлої ОСОБА_6 можливість заявити про свої права на квартиру як спадкове майно.
У спадковій справі №39/2020 до майна померлої ОСОБА_6 нотаріус не винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (видача свідоцтва про право на спадщину), а письмово роз`яснила спадкоємцям виявлені при підготовці документів перешкоди для видачі свідоцтва про право на спадщину, зокрема, виявлені арешти на нерухоме майно, що заявлено спадкоємцями як спадкове. 
Ухвалюючи рішення у справі №522/6120/21, що переглядається, суд першої інстанції в частині відмови у позові про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування, зняття арештів обґрунтовано виходив з того, що спадщина оформляється видачею нотаріусом свідоцтва про право на спадщину (глава 89 ЦК України); що умов, за яких у судовому порядку може бути визнано право власності на нерухоме майно в порядку спадкування, не настало; що для звільнення майна з-під арештів подається позов до осіб, в інтересах яких накладено арешт на майно, що ОСОБА_4 не є належним відповідачем за вимогами про звільнення майна з-під арештів, тощо.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Більш того, судове рішення в частині відмови у задоволенні частини вимог оскаржує відповідач, який в суді першої інстанції подав заяву про визнання позову та який у апеляційній скарзі просив задовольнити вимоги позивача. 
Сама ж позивач судове рішення про відмову в задоволенні частини вимог не оскаржує. 
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо заяви відповідача про визнання позову в частині вимог, оскільки визнання відповідачем вимог про визнання права власності на частку майна в порядку спадкування, зняття арештів як суперечить закону, так і порушує права ОСОБА_1 на належне йому нерухоме майно (порушене право захищено судом у справі №2-2164/11), що за вимогами ОСОБА_3 , визнаними ОСОБА_4 , заявлено у справі №522/6120/21 як спадкове майно ОСОБА_6 . 
Права на частку квартири, за захистом яких ОСОБА_3 звернулась до суду, не порушені.
Правові підстави для скасування рішення суду в частині відмови у позові та ухвалення в цій частині нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 залишити без задоволення.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2022 року в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , за участю третьої особи ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, зняття арештів з нерухомого майна – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
       Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
       Повний текст постанови складено 15 січня 2025 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева

Є.С.Сєвєрова