ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року	Львів	Справа № 380/17251/23 пров. № А/857/27509/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді                                                      Хобор Р.Б.,
суддів                                                                           Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.
з участю секретаря судового засідання                          Слободян І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління Державної податкової служби України по роботі з великими платниками податків на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2024 року, що ухвалила суддя Карп`як О.О. у м. Львові, у справі № 380/17251/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Ядзакі Україна” до Західного міжрегіонального управління Державної податкової служби України по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень, 

                                                            В С Т А Н О В И В: 

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, у якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення: № 224/33-00-07-01, №225/33-00-07-01 від 05.04.2023 року, № 326/33000701, № 328/33000701 від 04.05.2023 року, № 369/33000701, № 370/33000701 від 10.05.2023 року, № 475/33000701, № 476/33000701 від 23.06.2023 року, № 486/33000701, № 487/33000701 від 26.06.2023 року.
26 вересня 2024 року Львівський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким позов задовольнив.
Визнав протиправним та скасував податкові повідомлення-рішення Західного міжрегіонального управління Державної податкової служби України по роботі з великими платниками податків № 224/33-00-07-01, № 225/33-00-07-01 від 05.04.2023 року, № 326/33000701, № 328/33000701 від 04.05.2023 року, № 369/33000701, № 370/33000701 від 10.05.2023 року, № 475/33000701, № 476/33000701 від 23.06.2023 року, № 486/33000701, № 487/33000701 від 26.06.2023 року.
Стягнув із Західного міжрегіонального управління Державної податкової служби України по роботі з великими платниками податків за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Ядзакі Україна” судовий збір у розмірі 34 730,82 грн.
Стягнув із Західного міжрегіонального управління Державної податкової служби України по роботі з великими платниками податків за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Ядзакі Україна”  витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.
Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач уклав із ТзОВ “Унгвайер» договір аутстафінгу, який передбачає направлення персоналу ТзОВ “Унгвайер» у розпорядження отримувача послуг фізичних осіб для виконання визначених договором функцій. Цей договір передбачає доступ персоналу до приміщення та виробничого обладнання, яке належить позивачу, який пов`язаний винятково з даною послугою, а тому є невід`ємною та необхідною частиною процесу надання послуги, і не передбачає надання ТзОВ «Унгвайер» (як окремій юридичній особі) або направленим працівникам (як окремим фізичним особам) майнових прав на таке обладнання та приміщення ТзОВ “Ядзакі Україна” чи можливості використовувати їх на правах орендаря (або позичальника).
Тому, на думку суду, позивач не мав обов`язку оподатковувати операції щодо надання майна в оренду, оскільки, це не є предметом договору аутстафінгу.
Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову про задоволення позову.
Таку позицію обґрунтовує тим, що позивач отримує послуги з виготовлення продукції, за допомогою персоналу ТзОВ «Унгвайер» на виробничих потужностях, які належать позивачу. Враховуючи це, позивач фактично надає в безоплатне користування майно, а саме виробничі площі та обладнання, на якому здійснюється виготовлення продукції, працівниками ТзОВ «Унгвайер». Відповідач стверджує, що на безоплатно надане майно позивач не нарахував податкові зобов`язання з податку на додану вартість та не включив до складу податкових зобов`язань за листопад 2022, грудень 2022, січень 2023, лютий 2023, березень 2023, внаслідок чого позивач занизив податкові зобов`язання з податку на додану вартість за листопад 2022 на суму 245557,08 грн., за грудень 2022 в сумі 258396,46 грн., за січень 2023 в сумі 296759,12 грн., за лютий 2023 в сумі 262973,22 грн., за березень в сумі 254700,92 грн. Крім того, відповідач зауважує, що позивач не зареєстрував в єдиному реєстрі податкові накладні протягом граничного строку, передбаченого ст.201 ПК України, а саме податкові накладні на вартість безоплатно наданих послуг з оренди майна. 
Тому, на думку відповідача, суд першої інстанції неправильно встановив правову природу спірних правовідносин, внаслідок чого прийняв неправильне рішення про задоволення позову.  
Заслухавши суддю – доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Позивач (замовник) та ТзОВ “Унгвайер” (виконавець) уклали договір про надання послуг від 04.02.2022 (далі – договір), відповідно до пункту 1.1 якого виконавець зобов`язується надати замовнику послуги, передбачені пунктом 1.2 цього договору, а замовник зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх вартість.
Згідно з пунктом 1.2. договору, під послугами у цьому договорі сторони розуміють послуги з надання персоналу виконавця для виготовлення продукції на території, з матеріалу та на обладнанні замовника, яка використовується у галузі автомобілебудування.
Відповідно до пункту 1.3. договору надання послуг здійснюватиметься за допомогою персоналу виконавця (тобто осіб, задіяних у наданні послуг за договором, які перебувають у трудових та/або цивільно-правових відносинах із виконавцем) відповідно до вимог замовника до кваліфікаційних якостей персоналу, викладених у додатку № 1 договору.
На підставі направлень на перевірку від 07.02.2023 №20/33-00-07-01, №21/33-00-07-01 та наказу від 18.01.2023 № 15, відповідач провів документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Ядзакі Україна» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2022, від`ємного значення з податку на додану вартість, в тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, за результатами якої склав акт від 01.03.2023 № 101/33-00-07-01/32269989 (далі – акт перевірки № 1).
У ході перевірки відповідач встановив, що позивач порушив:
-  п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 ПК України, внаслідок завищення ТОВ «Ядзакі Україна» від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду, у сумі 245557,08 грн.;
-  п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України внаслідок не реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом граничного строку, передбаченого ст.201 цього Кодексу за листопад 2022 на суму ПДВ 245557,08 грн.
На підставі акту перевірки від 01.03.2023 № 101/33-00-07-01/32269989 відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення від 05.04.2023:
- № 224/33-00-07-01, яким зменшив розмір від`ємного значення  суми податку на додану вартість за листопад 2022 року в розмірі 245557,08 грн.;
- № 225/33-00-07-01, яким застосував штраф  у розмірі 50% у сумі 122778,54 грн.
На підставі направлень на перевірку від 01.03.2023 № 39/33-00-07-01, від 13.03.2023 № 51/33-00-07-01 та наказу від 01.03.2023 № 50, відповідач провів документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Ядзакі Україна» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2022, від`ємного значення з податку на додану вартість, в тому числі заявленого до відшкодування з бюджету та поданих уточнюючих розрахунків, за результатами якої склав акт від 27.03.2023 № 179/33-00-07-01/32269989 (далі – акт перевірки № 2).
У ході перевірки відповідач встановив порушення позивачем:
-  п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 ПК України, внаслідок завищення ТОВ «Ядзакі Україна» від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду, у сумі 258396,46 грн.;
- п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України внаслідок не реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом граничного строку.
На підставі акта перевірки від 27.03.2023 № 179/33-00-07-01/32269989 відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення від 04.05.2023:
-  № 326/33000701, яким зменшив розмір від`ємного значення  суми податку на додану вартість за грудень 2022 року в сумі 258396,46  грн.;
- № 328/33000701, яким застосував штраф  у розмірі 50% у сумі 129198,23 грн.
На підставі направлень від 28.03.2023 № 65/33-00-07-01, № 66/33-00-07-01 та наказу від 17.03.2023 № 70, відповідач провів документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Ядзакі Україна» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2023 від`ємного значення з податку на додану вартість, в тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, за результатами якої склав акт від 19.04.2023 № 243/33-00-07-01/32269989 (далі – акт перевірки № 3).
В ході перевірки відповідач встановив, що позивач порушив:
-  п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 ПК України, внаслідок завищення ТОВ «Ядзакі Україна» від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду у сумі 296759,12 грн.;
-  п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України внаслідок не реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом граничного строку податкові накладні на загальну суму 1780554,72 грн., в т.ч. ПДВ 296759,12 грн.
На підставі акту перевірки від 19.04.2023 № 243/33-00-07-01/32269989 відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення від 10.05.2023:
- № 370/33000701, яким зменшено розмір від`ємного значення  суми податку на додану вартість за січень 2023 року в розмірі 296759,12  грн.;
- № 369/33000701, яким застосовано штраф  у розмірі 50% у сумі 148379,56 грн.
На підставі направлень від 27.04.2023  № 86/33-00-07-01, № 87/33-00-07-01 та наказу від 18.04.2023 № 91, відповідач провів документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Ядзакі Україна» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за лютий 2023, від`ємного значення з податку на додану вартість, в тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, за результатами якої складено акт від 17.05.2023 №343/33-00-07-02/32269989 (далі – акт перевірки № 4).
В ході перевірки відповідач встановив, що позивач порушив:
- п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.5 ст.198 ПК України, внаслідок завищення ТОВ «Ядзакі Україна» від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду, у сумі 305654,55 грн.;
- пп. «б» п.200.4 ст.200 ПК України, внаслідок завищення суми, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1) (рядок 3Д3) за лютий 2023 на загальну суму 998594,88 грн.;
-  п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188,  пп.195.1.1 п.195.1 ст.195 ПК України, внаслідок заниження ТОВ «Ядзакі Україна» обсяги постачання (без податку на додану вартість), колонка А декларації з податку на додану вартість за лютий 2023 року на суму 86  180 грн.;
-  п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України внаслідок нездійснення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом граничного строку.
На підставі акта перевірки від 17.05.2023 № 343/33-00-07-02/32269989 відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення від 23.06.2023:
- № 475/33-00-07-02, яким зменшив розмір від`ємного значення  суми податку на додану вартість за лютий 2023 року в сумі 262973,22  грн.;
- № 476/33-00-07-02, яким застосував штраф  у розмірі 50% у сумі 131486,61 грн.
На підставі направлень від 17.05.2023  № 115/33-00-07-01, № 116/33-00-07-01 та наказу від 16.05.2023 № 115, відповідач провів документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Ядзакі Україна» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за березень 2023, від`ємного значення з податку на додану вартість, в тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, за результатами якої склав акт від 07.06.2023 № 373/33-00-07-02/32269989 (далі – акт перевірки № 5).
В ході перевірки відповідач встановив, що позивач порушив:
- п.180.2 ст.180, п.185.1 ст.185, п.186.2.1, 186.2.2. п.186.2 ст.186,  п.187.1, 187.8  ст.187, п.188.1 ст.188, п.190.2 ст.190, п.198.5 ст.198, п.208.2 ст.208  ПК України, внаслідок завищення ТОВ «Ядзакі Україна» від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду, у сумі 357036,94 грн.;
- п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188,  пп.195.1.1 п.195.1 ст.195 ПК України, внаслідок заниження ТОВ «Ядзакі Україна» обсягу постачання (без податку на додану вартість), колонка А декларації з податку на додану вартість за березень 2023 року на суму 161939 грн.;
-  п. 201.1, 201.4, 201.7, 201.10 ст.201 ПК України внаслідок нездійснення реєстрації  в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом граничного строку. 
На підставі акта перевірки від 07.06.2023 № 373/33-00-07-02/32269989 відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення від 26.06.2023:
- № 486/33-00-07-02, яким зменшив розмір від`ємного значення  суми податку на додану вартість за березень 2023 року в сумі 357036,94  грн.;
- № 487/33-00-07-02, яким застосував штраф  у сумі 127350,46 грн.
Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно – правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого. 
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регламентовано приписами ПК України.
Відповідно до абзацу першого пункту 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Згідно з пунктом 44.2 статті 42 ПК України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Як встановлено у підпункті 14.1.185 пункту 14.1 статті ПК України, постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.
З метою оподаткування постачанням послуг, зокрема є:
а) досягнення домовленості утримуватися від певної дії або від конкуренції з третьою особою чи надання дозволу на будь-яку дію за умови укладення договору;
б) постачання послуг за рішенням органу державної влади чи органу місцевого самоврядування або в примусовому порядку;
в) постачання послуг іншій особі на безоплатній основі;
г) передача результатів виконаних робіт, наданих послуг платнику податку, уповноваженому згідно з договором вести облік результатів спільної діяльності без утворення юридичної особи, а також їх повернення таким платником податку після закінчення спільної діяльності;
ґ) передача (внесення) виконаних робіт, наданих послуг як вклад у спільну діяльність без утворення юридичної особи, а також повернення послуг;
д) постачання послуг з розміщення знаку відповідної торгової марки або самого товару чи послуги в кінофільмі, серіалі або телевізійній програмі, які є візуальними (глядачі лише бачать продукт або знак торговельної марки, продукт чи торговельна марка згадується у розмові персонажа; товар, послуга чи торговельна марка органічно вплітаються в сюжет і є його частиною);
Відповідно до підпункту 14.1.183 пункту 14.1 статті 14 ПК України, під послугою з надання персоналу слід розуміти господарську або цивільно-правову угоду, відповідно до якої особа, що надає послугу (резидент або нерезидент), направляє у розпорядження іншої особи (резидента або нерезидента) одну або декількох фізичних осіб для виконання визначених цією угодою функцій. Угода про надання персоналу може передбачати укладання зазначеними фізичними особами трудової угоди або трудового контракту із особою, у розпорядження якої вони направлені. Інші умови надання персоналу (у тому числі винагорода особи, що надає послугу) визначаються угодою сторін.
Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України визначено, що прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
Відповідно до статті 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі також – Закон № 996-XIV), господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Отже, первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
У пункті 185.1 статті 185 ПК України передбачено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з:
а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 вказаного Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;
б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 зазначеного Кодексу;
в) ввезення товарів на митну територію України;
г) вивезення товарів за межі митної території України;
е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
Відповідно до підпункту «ґ» пункту 186.3 статті 186 ПК України, місцем постачання зазначених у цьому пункті послуг вважається місце, в якому отримувач послуг зареєстрований як суб`єкт господарювання або - у разі відсутності такого місця - місце постійного чи переважного його проживання. До таких послуг належать, зокрема, надання персоналу, у тому числі якщо персонал працює за місцем здійснення діяльності покупця.
Згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до абзацу першого пункту 188.1 статті 188 ПК України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
Як встановлено пунктами 201.1, 201.4, 201.7, 201.10 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер:
- покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця;
- покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер, протягом такого місяця.
У разі якщо станом на дату складення зазначених податкових накладних сума коштів, що надійшла на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг продавця як оплата (передоплата) за товари/послуги, перевищує вартість поставлених товарів/послуг протягом місяця, таке перевищення вважається попередньою оплатою (авансом), на суму якої складається податкова накладна у загальному порядку не пізніше останнього дня такого місяця.
Для цілей цього пункту ритмічним характером постачання вважається постачання товарів/послуг одному покупцю два та більше разів на місяць.
Податкова накладна може бути складена за щоденними підсумками операцій (якщо податкова накладна не була складена на ці операції) у разі:
- здійснення постачання товарів/послуг за готівку кінцевому споживачеві (який не є платником податку), розрахунки за які проводяться через касу/реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій, або через банк, небанківського надавача платіжних послуг чи платіжний пристрій (безпосередньо на рахунок постачальника);
- виписки транспортних квитків, готельних рахунків або рахунків, які виставляються платнику податку за послуги зв`язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер постачальника (продавця), крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами;
- надання платнику податку касових чеків, що містять суму поставлених товарів/послуг, загальну суму нарахованого податку (з визначенням фіскального та податкового номерів постачальника).
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в ЄРПН.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
- для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені;
- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що позивач при отриманні послуг з виготовлення продукції за договором про надання послуг від 04.02.2022 № 1 за допомогою персоналу ТОВ «Унгвайер» надає в безоплатне користування майно для ТОВ «Унгвайер», а саме: виробничі площі та обладнання, на якому здійснюється виготовлення продукції працівниками ТОВ «Унгвайер», а тому позивач не нарахував податкові зобов`язання з ПДВ та не включив до складу податкових зобов`язань за квітень 2023 року.
Однак, апеляційний суд вважає безпідставними такі доводи відповідача та зазначає, що позивач отримував від ТОВ «Унгвайер» послуги з надання персоналу, що не є тотожним послугам з виготовлення продукції. Тому висновок відповідача про те, що позивач отримав 
від ТОВ «Унгвайер» послуг з виготовлення продукції зумовлений помилковим трактуванням договірних умов.
Висновок податкового органу щодо надання позивачем в безоплатне користування майна, а саме виробничих площ та обладнання, на якому здійснюється виготовлення продукції працівниками ТОВ «Унгвайер», також є необґрунтованим, оскільки договів про надання послуг від 04.02.2022 № 1 не передбачає надання ТОВ «Унгвайер» права використання обладнання позивача, його виробничих приміщень чи будь-якого іншого майна, натомість визначено, що виробниче обладнання замовника (позивача) має право використовувати персонал виконавця (ТОВ «Унгвайер»), виключно, для виготовлення продукції для замовника у місці надання послуг.
Доступ до приміщення та виробничого обладнання, наданий позивачем персоналу ТОВ «Унгвайер» для виготовлення продукції, здійснюється виключно в рамках цієї послуги та є невід`ємною частиною процесу її надання. Це не передбачає надання ТОВ «Унгвайер» (як окремій юридичній особі) або направленим працівникам (як окремим фізичним особам) майнових прав на обладнання та приміщення ТОВ «Ядзакі Україна», а також можливості використовувати їх на правах орендаря чи позичальника.
Отже, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач здійснював з ТОВ «Унгвайер», виключно, господарські операції щодо отримання послуг з надання персоналу та не передавав безоплатно у користування виробниче обладнання, приміщення чи продукцію ТОВ «Унгвайер».
Тому, апеляційний суд вважає, що відповідач зробив безпідставний висновок про завищення позивачем від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду за листопад 2022, грудень 2022, січень 2023, лютий 2023, березень 2023, що свідчить про те, що податкові повідомлення-рішення від 05.04.2023 № 224/33-00-07-01, від 04.05.2023 № 326/33000701, від 10.05.2023 № 370/33000701, від 23.06.2023 № 475/33-00-07-02, від 26.06.2023 № 486/33-00-07-02 є протиправними, а тому їх необхідно скасувати. 
З огляду на безпідставність висновків відповідача про безоплатне надання позивачем послуг із передачі в користування майна, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про помилковість висновків відповідача щодо невиконання позивачем обов`язку скласти та зареєструвати в ЄРПН протягом граничного строку податкові накладні, (у сумі 245557,08 грн. (за листопад 2022), у сумі 258396,46 грн. (за грудень 2022), у сумі 296759,12 грн. (за січень 2023), у сумі 262973,22 грн. (за лютий 2023), у сумі 254700,92 грн. (за березень 2023)), тобто порушення вимог пунктів 201.1, 201.4, 201.7, 201.10 статті 201 ПК України.
Тому апеляційний суд вважає, що податкові повідомлення-рішення від 05.04.2023 № 225/33-00-07-01, від 04.05.2023 № 328/33000701, від 10.05.2023 № 369/33000701,  від 23.06.2023 № 476/33-00-07-02, від 26.06.2023 № 487/33-00-07-02 про застосування штрафу є протиправними, а тому їх необхідно скасувати.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та  такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.
Оскільки, апеляційний суд залишив рішення суду першої інстанції без змін, то розподіл судових витрат не проводиться.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                                П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління Державної податкової служби України по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2024 року в справі № 380/17251/23 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття. 
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Повний текст постанови складений 05.02.2025 року