ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року	Львів	Справа № 140/750/24 пров. № А/857/17068/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:                                        Затолочного В.С.,
суддів:                                                  Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07 червня 2024 року  у справі № 140/750/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання дії та бездіяльності протиправними (рішення першої інстанції ухвалене суддею Сорока Ю.Ю. в м. Луцьку в порядку письмового провадження, справа за апеляційною скаргою сформована у змішаній (письмовій та електронній) формі), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі – відповідач, ГУ ДПС, контролюючий орган, фіскальний орган), про визнання протиправним та скасування рішення від 07.09.2023 № 00/1150/03-20-24-06 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску та вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 08.11.2023 року № Ф-12671-0320, якими ГУ ДПС нараховано ОСОБА_1 штраф в сумі 5999,32 грн та пеню в сумі 79462,08 грн.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 07 червня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення відповідача від 07.09.2023 № 00/1150/03-20-24-06 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, в частині нарахованої пені за період з 1 березня 2020 року по 14 червня 2023 року в сумі 40822,82 грн.
Визнано протиправною та скасовано вимогу ГУ ДПС про сплату боргу (недоїмки) від 08.11.2023 року № Ф-12671-0320
В задоволенні решти вимог відмовлено.
Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07 червня 2024 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що відповідно даних ІКС «Податковий блок» СГД ОСОБА_1 після сплати заборгованості, сформовано податкове повідомлення рішення від 07.09.2023 № 00/1150/03-20-24-06 про застосування штрафної санкції та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску в сумі 85461,40 гривень.
Крім того, на підставі даних ІКС «Податковий блок» СГД Гериліву В.Ф. сформовано та надіслано вимогу від 08.11.2023 № Ф-12671-0320 на суму 85461,40 грн.
Відтак, станом на 23.11.2023 по СГД ОСОБА_1 наявна заборгованість з єдиного внеску в сумі 85461,40 грн.
Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши та обговоривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до бази даних ІКС «Податковий блок» в інтегрованій картці платника податку ФОП ОСОБА_1 по коду платежу 71040000 - єдиний соціальний внесок для фізичних осіб-підприємців, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та особи які проводять незалежну професійну діяльність, обліковувалась заборгованість в сумі 33303,75 грн, яка виникла внаслідок щоквартальних автоматичних нарахувань, а саме:
06.10.2013 - за III квартал 2013 року в сумі 1194.03 грн - сплата відсутня: 
01.01.2014 - за IV квартал 2013 року в сумі 1218,67 грн - сплата відсутня;
22.04.2014 - за І квартал 2014 року в сумі 1267,95 грн - сплата відсутня;
21.07.2014 - за II квартал 2014 року в сумі 1267,95 грн - сплата відсутня;
20.10.2014 - за III квартал 2014 року в сумі 1267,95 грн - сплата відсутня;
20.01,2015 - за IV квартал 2014 року в сумі 1267,95 грн - сплата відсутня;
20.04.2015 - за І квартал 2015 року в сумі 1267,95 грн - сплата відсутня;
20.07.2015 - за II квартал 2015 року в сумі 1267,95 грн - сплата відсутня; 
19.10.2015 - за III квартал 2015 року в сумі 1323,47 грн - сплата відсутня;
19.01.2016 - за IV квартал 2015 року в сумі 1434,51 грн - сплата відсутня;
09.04.2016 - за І квартал 2016 року в сумі 909,48 грн - сплата відсутня;
19.07.2016 - за II квартал 2016 року в сумі 941,16 грн - сплата відсутня;
09.02.2018 - за 2017 рік в сумі 8448,00 грн - сплата відсутня;
19.04.2018 - за І квартал 2018 року в сумі 2457,18 грн - сплата відсутня;
19.07.2018 - за II квартал 2018 року в сумі 2457.18 грн - сплата відсутня;
09.10.2018 - за III квартал 2018 року в сумі 2457,18 грн - сплата відсутня;
21.01.2019- за IV квартал 2018 року в сумі 2457,18 грн - сплата відсутня;
ОСОБА_1 14.06.2023 сплатив заборгованість з єдиного соціального внеску для фізичних осіб-підприємців, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування в сумі 33303,75 гривень.
Після сплати заборгованості Головним управлінням ДПС у Волинській області сформовано податкове повідомлення рішення від 07.09.2023 № 00/1150/03-20-24-06 про застосування штрафної санкції та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску в сумі 85 461,40 гривень, в тому числі штраф в сумі 5 999,32 грн та пеня в сумі 79 462,08 грн.
Крім того, на підставі даних ІКС «Податковий блок» СГД ОСОБА_1 сформовано та надіслано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 08.11.2023 № Ф-12671-0320 на суму 85 461,40 грн.
Вважаючи рішення від 07.09.2023 № 00/1150/03-20-24-06 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску та вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 08.11.2023 року № Ф-12671-0320 протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Оцінюючи спірні правовідносини, що виникли між сторонами, апеляційний суд виходить з наступних міркувань.
Частиною другою статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах встановлених законом. Норми, встановлені та закріплені Конституцією України, є нормами прямої дії виходячи з того, що відповідно до статті 8 Конституції в Україні встановлено і діє принцип верховенства права.
Згідно з положеннями Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі -Закон України № 2464-VI) недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 6 цього Закону платник єдиного внеску зобов`язаний, серед іншого, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (нарахований за календарний місяць не пізніше 20 числа наступного місяця) У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом. На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Отже, умовою для застосування до платника штрафних санкцій та нарахування пені є несвоєчасна сплата останнім єдиного внеску.
Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску визначено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449 (далі - Інструкція № 449) Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, якщо порушення допущене у період до 01 січня 2015 року. За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно (частина тринадцята статті 25 Закону № 2464-VI). Розрахунок фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів. Про нарахування пені та застосування штрафів приймається рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.
Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини 1 статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до податкового органу (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік.
У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи (частина восьма статті 9 Закону № 2464-VI).
Днем сплати єдиного внеску згідно з частиною десятою статті 9 Закону № 2464-VI вважається:
1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки податкового органу або на єдиний рахунок - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на вказані рахунки;
2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі;
3) у разі сплати єдиного внеску в іноземній валюті - день надходження коштів на відповідні рахунки податкових органів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.
У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (частина одинадцята статті 9 Закону № 2464-VI).
Згідно частини 12 статті 9 Закону № 2464-VI єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
Недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом (частина перша статті 2 Закону № 2464-VI).
Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів (частина третя статті 25 Закону № 2464-VI).
На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (частина десята статті 25 Закону № 2464-VI).
Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно. У разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки нарахування пені зупиняється з дня подання скарги до податкового органу або позову до суду (частина тринадцята статті 25 Закону № 2464-VI).
Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення (частина чотирнадцята статті 25 Закону № 2464-VI).
З аналізу вказаних правових норм вбачається, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. На суму недоїмки (сума єдиного внеску своєчасно не сплачена у визначені строки) нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.
При цьому Законом України від 17 березня 2020 року № 533-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI було доповнено, зокрема, пунктом 9-11.2.
Відповідно до пункту 9-11.2 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI протягом періоду з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) платникам єдиного внеску не нараховується пеня, а нарахована пеня за ці періоди підлягає списанню.
Отже, пеня у період з 01 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину не нараховується.
З оскаржуваного рішення вбачається, що до ОСОБА_1 за несвоєчасно перерахований єдиний соціальний внесок застосовано штраф у розмірі 5 999,32 грн та нарахована пеня у розмірі 79   462,08 грн.
Із розрахунку нарахованої пені, наявного в матеріалах справи, вбачається, що за період з 01.03.2020 (початок карантину) по 14.06.2023 (день сплати заборгованості по єдиному внеску) позивачу спірним рішенням нараховано пеню в сумі 40   822,82 грн.
Таким чином суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що контролюючим органом під час прийняття оскаржуваного рішення безпідставно не враховано пункт 9-11.2 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI, відповідно до якого протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), платникам єдиного внеску не нараховується пеня, а нарахована пеня за ці періоди підлягає списанню.
З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та скасуванню не підлягає.
Згідно частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Наведені висновки суду є вичерпні, а доводи апелянта - безпідставні.
Апеляційний суд переглянув оскаржуване судове рішення і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.
Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 370 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07 червня 2024 року  у справі № 140/750/24 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.
Постанову разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.

Головуючий суддя	 	В. С. Затолочний 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. Я. Качмар