П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/6298/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Сало Павло Ігорович 
Суддя-доповідач -  Сторчак В. Ю.   
14 січня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сторчака В. Ю. 
суддів:  Граб Л.С.  Матохнюка Д.Б. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.
Відповідач направив на адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу - без задоволення, оскільки вважає, що судом вірно встановлені обставини справи та надано їх належну правову оцінку.
За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та з 01.02.2021 отримує пенсію за віком до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
13.03.2024 позивач звернувся із заявою про проведення індексації шляхом збільшення показника заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії за 2018-2020 роки, на коефіцієнти збільшення за 2022-2024 роки.
Відповідачем у відповідь було надіслано лист № 5493-4098/Б-02/8-0200/24 від 12.04.2024, де вказано, що пенсія за віком позивачу призначена у 2021 році із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2018-2020 роки (9118,81 грн), який є вищим за проіндексовану суму середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки (7994,47 грн): 3764,40 х 1,17 х 1,11 x 1,11 x 1,14 x 1,197 x 1,0796, а тому пенсія призначена та виплачується позивачу з дотриманням вимог чинного законодавства.
Як видно з матеріалів справи, при призначенні пенсії позивачу враховано індивідуальний коефіцієнт страхового стажу - 0,42000, що відповідає 42 рокам 25 дням страхового стажу. Індивідуальний коефіцієнт заробітку становить 2,83848, який застосовано до показника середньої заробітної плати по Україні за 2018-2020 роки - 9118,81 грн.
Вважаючи, що відповідач не провів індексацію його пенсії за віком у 2022-2024 роках: у 2022 році відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" на коефіцієнт 1,14; у 2023 році відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" на коефіцієнт 1,197 та у 2024 році відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 185 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" на коефіцієнт 1,0796, без збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії.
Індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (ч. 5 ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення").
Відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням КМУкраїни з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.
Аналіз положень абз. 1 ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV показує, що індексація пенсії проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в України, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, а не шляхом безпосереднього збільшення розміру пенсії.
У свою чергу, показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, для цілей індексації збільшується за правилами, визначеними абз. 2 ч. 2 ст. 42 Закону № 1058.
Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:
Зп = Зс х (Ск: К), де:
Зп заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. […];
Ск сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 +... + Кз№);
Кс страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Отже, одним із показників, який враховується для визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, є середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передуються року звернення за призначенням пенсії.
Порядок визначення показників середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" враховується для обчислення пенсії, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 01 лютого 2008 року № 4-4, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2008 року за № 146/14837 (далі – Порядок № 4-4).
Відповідно до п. 1.1 Порядку № 4-4 його розроблено з метою визначення показників середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, для обчислення пенсії (далі – заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії) відповідно до Закону № 1058.
Згідно з п. 1.2 Порядку № 4-4 Порядок визначає механізм розрахунку показників заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії за місяць та за рік.
Порядком визначено:
- показник заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії за місяць використовується для розрахунку індивідуального коефіцієнту заробітної плати (доходу) застрахованої особи;
- показник заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії за рік використовується для визначення заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії, скоригованої згідно з ч. 2 ст. 40 Закону.
У пункті 2.2 Порядку № 4-4 наведена формула, за якою розраховується показник заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії за рік.
Механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначено Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124.
При цьому, суд вірно звернув увагу на те, що хоча вказаний Порядок і затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", проте, враховуючи пункт 1 Порядку № 124, його дія поширюється не лише на проведення індексації пенсій у 2019 році, а й на її проведення в наступні роки.
Пунктом 1 Порядку № 124 встановлено, що він визначає механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Пунктом 2 вказаного Порядку передбачено, що перерахунку підлягають пенсії відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі відшкодування фактичних збитків; з урахуванням заробітку (грошового забезпечення), який визначено відповідно до частини першої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Згідно з пунктом 3 Порядку № 124 перерахунку підлягають пенсії, призначені за зверненнями, які надійшли: по 31 грудня включно року, що передує року, в якому проводиться перерахунок, крім тих, які на дату проведення перерахунку переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на умовах, визначених абз. 3 ч. 3 ст. 45 Закону (за зверненнями, які надійшли з 1 січня року, в якому проводиться перерахунок).
Коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається за формулою, наведеною в п. 4 Порядку № 124.
Відповідно до пункту 4 Порядку № 124 коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається з урахуванням таких показників як:
ЗСЦ – показник зростання споживчих цін за попередній рік (у відсотках);
ЗСЗ – показник зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (у відсотках), що визначається за такою формулою: ЗСЗ = Псзсп (1): Псзп (2) х 100 % - 100 %, де
Псзп (1) – показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення;
Псзп (2) – показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Починаючи з 2021 року показник зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначатиметься як співвідношення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарних роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарних роки, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду України для фінансування виплати пенсій у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування коефіцієнт щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, може бути збільшено, але він не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарних роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Розмір коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається щороку Кабінетом Міністрів України у межах бюджету Пенсійного фонду України. При цьому в разі відсутності даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, для визначення розміру коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком зазначеного коефіцієнта для підвищення пенсії відповідно до цього Порядку.
Перерахунок пенсій відповідно до цього Порядку проводиться щороку з 1 березня.
Відповідно до абзаців першого і другого пункту 5 Порядку № 124 у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 р. на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.
Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Пенсії, які призначені відповідно до Закону № 1058 та розмір яких не підвищено відповідно до п. 4 цього Порядку, абз. абз. 1, 2 цього пункту, з урахуванням абз. абз. 1, 3 ч. 1, ч. 2 ст. 28, абз. 2 п. 4-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058, п. 4 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2148, а також з урахуванням щомісячної державної адресної допомоги до пенсії, що виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року № 265 "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян", щороку підвищуються за рішенням Кабінету Міністрів України в межах бюджету Пенсійного фонду України. Підвищення встановлюється в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, і враховується під час подальших перерахунків пенсії.
Відповідно до пункту 6 Порядку № 124 під час перерахунку пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, призначених відповідно до Закону, застосовується величина оцінки одного року страхового стажу, визначена статтею 25 Закону № 1058-IV на дату проведення перерахунку.
Під час перерахунку пенсій відповідно до цього Порядку враховуються суми доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, суми індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законодавством). Якщо внаслідок перерахунку розмір пенсії зменшується, пенсія перераховується під час наступного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Таким чином, відповідно до абзацу 1 пункту 5 Порядку № 124 показник середньої заробітної плати визначається станом на 01 жовтня 2017 року і становить 3764,40 грн (3149,45 грн + 3661,41 грн + 4482,35 грн: 3 = 3764,40 грн, де 3149,45 грн середня заробітна плата за 2014 рік, 3661,41 грн середня заробітна плата за 2015 рік, 4482,35 грн середня заробітна плата за 2016 рік).
В 2019 році показник середньої заробітної плати, визначений відповідно до абзацу 1 пункту 5 Порядку № 124, підлягав збільшенню на коефіцієнт 1,17, що передбачено пунктом 2 Постанови КМУ № 124.
Як наслідок, у 2019 році показник середньої заробітної плати при перерахунку пенсій становив 4404,35 грн (3764,40 грн х 1,17).
Таким чином, механізм індексації пенсій, визначений ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV та Порядком № 124, зводиться до збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в України, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за правилами, визначеними абз. 2 ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV, на відповідний коефіцієнт.
При цьому для цілей індексації показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, обчислюється відповідно до пункту 5 Порядку № 124.
16 лютого 2022 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 118 "Про індексацію пенсій за заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році".
Пунктом 1 Постанови № 118 установлено, що з 1 березня 2022 року:
- перерахунок пенсій згідно з Порядком № 124 проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,14;
- у разі, коли розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, зазначеного в абзаці другому цього пункту, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.
При цьому, пунктом 4 Постанови № 118 установлена з 01 березня 2022 року до пенсій, призначених відповідно до Закону № 1058, за зверненнями, що надійшли до 31 грудня 2021 року включно, які не підвищуються з 01 березня 2022 року згідно з Порядком № 124, щомісячна доплата до пенсії в розмірі 135 гривень, яка виплачується додатково до встановленої п. 2 Постанови КМУ № 127 щомісячної доплати до пенсії, в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. Зазначені щомісячні доплати враховуються під час наступних перерахунків пенсії у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, у 2022 році для цілей індексації показник середньої заробітної плати, визначений відповідно до пункту 5 Порядку № 124 підлягав збільшенню на коефіцієнт 1,14 і становив 6186,32 грн (3764,40 грн х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14).
24 лютого 2023 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році".
Пунктом 1 Постанови № 168 установлено, що з 01 березня 2023 року перерахунок пенсій згідно з Порядком № 124 проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197.
При цьому, пунктом 6 Постанови № 168 установлена з 01 березня 2023 року до пенсій, призначених відповідно до Закону № 1058, за зверненнями, що надійшли до 31 грудня 2022 року включно, які не підвищуються з 01 березня 2023 року згідно з Порядком № 124 щомісячна доплата до пенсії в розмірі 100 гривень, яка виплачується додатково до щомісячних доплат до пенсії, встановлених п. 2 Постанови № 127 та п. 4 Постанови № 118, в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. Зазначені щомісячні доплати враховуються під час наступних перерахунків пенсії у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Отже, в 2023 році для цілей індексації показник середньої заробітної плати, визначений відповідно до пункту 5 Порядку № 124, підлягав збільшенню на коефіцієнт 1,197 і становив 7405,03 грн (3764,40 грн х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197).
24 лютого 2024 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" (далі – Постанова № 185).
Пунктом 1 Постанови № 185 установлено, що з 1 березня 2024 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком №124 проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796.
При цьому, пп. 6 п. 2 Постанови № 185 передбачено, що: з 01 березня 2024 року до пенсій, призначених відповідно до Закону № 1058-IV, за зверненнями, що надійшли до 31 грудня 2023 року включно, які не підвищуються з 01 березня 2024 року згідно з Порядком № 124 щомісячна доплата до пенсії в розмірі 100 гривень, яка виплачується додатково до щомісячних доплат до пенсії, встановлених п. 2 Постанови № 127, п. 4 Постанови № 118, та п. 6 Постанови № 168 в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. Зазначені щомісячні доплати враховуються під час наступних перерахунків пенсії у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, у 2024 році для цілей індексації показник середньої заробітної плати, визначений відповідно до пункту 5 Порядку № 124, підлягав збільшенню на коефіцієнт 1,197 і становив 7994,76 грн (3764,40 грн х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197х1,0796).
Застосовуючи вищевикладені положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.
Зміст нормативного правила, передбаченого в абз. 1 ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV зводиться до того, що визначено періодичність та спосіб проведення перерахунків пенсії, який забезпечує проведення індексації 01 березня шляхом збільшення однієї з розрахункових величин, які використані у формулі розрахунку розміру пенсії (ст.ст. 27, 40 Закону № 1058-IV). Тобто перерахунок здійснюється не шляхом збільшення добутку в такій формулі (коли на коефіцієнт підвищення множиться розмір пенсії), а шляхом збільшення одного з множників в такій формулі, що, у свою чергу, тягне за собою і збільшення кінцевого розміру пенсії в цілому.
Водночас абзац 3 цієї статті визначає спосіб здійснення вищевказаного збільшення використовується коефіцієнт, розмір якого визначається відповідним чином (далі – коефіцієнт збільшення).
Абзац 4 цієї статті є бланкетною нормою, якою делеговано уряду право визначати розмір та порядок збільшення показника середньої заробітної плати. На виконання цієї норми прийнято Порядок, положення якого і зумовили існування цього спору.
За змістом пункту 3 Порядку, в аспекті цієї справи, пенсія позивача підлягає перерахунку щорічно з 2021 року, оскільки призначена в 2020 році (що відповідає умові "по 31 грудня включно року, що передує перерахунку").
Пункт 4 Порядку відображає зміст ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV, а також визначає порядок визначення коефіцієнту підвищення.
Пункт 5 Порядку є одним з визначальних нормативних положень в цій справі. Попри те, що Порядок є нормативно-правовим актом, який визначає порядок проведення перерахунку пенсій, яким забезпечується їх індексація в цілому, тобто спрямований на періодичне застосування, він також створює індивідуальне правило поведінки для перерахунку пенсій саме в 2019 році (перший рік застосування оновленого способу проведення індексації). Так, передбачено, що в 2019 році коефіцієнт збільшення застосовується до визначеного показника середньої заробітної плати – станом на 01.10.2017 року. Також встановлено, що наступні перерахунки проводяться шляхом застосування кожного нового коефіцієнта збільшення до вже збільшеного (завдяки попереднім коефіцієнтам збільшення) показника середньої заробітної плати.
При цьому, слід наголосити, що як ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV, так і Порядок у п. 5 передбачають правило, за яким збільшується "показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії", а не показник "середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії". Тобто, законодавець свідомо в рамках одного закону, а також послідовно (відображено як в ст. 42 Закону № 1058-IV, так і в Порядку та постановах про індексацію (Постанова № 168, Постанова № 185) розрізняє середню заробітну плату для цілей призначення пенсії (обчислюється за три календарні роки, що передують зверненню за призначенням пенсії) та показник середньої заробітної плати для цілей індексації такої пенсії (обчислюється наростаючим підсумком з 01.10.2017 року шляхом множення на коефіцієнти збільшення). Водночас перша величина має разове застосування лише під час призначення пенсії, а друга величина використовується неодноразово та у формулі розміру пенсії позивача згодом замінює першу.
Абзац третій пункту 5 Порядку є не менш важливою нормою права, що регулює спірні правовідносини, адже прямо передбачає існування ситуацій, коли в результаті перерахунку за п. 4 Порядку пенсія не збільшиться, в зв`язку з чим встановлює порядок дій для такого випадку. Саме це загальне правило втілено у п. 6 Постанови № 168 та пп. 6 п. 2 Постанови № 168.
Пункт 7 Порядку повторює зміст абзацу другого п. 5 Порядку із конкретизацією випадків застосування відповідного правила.
У пункті 1 Постанови № 168 визначено коефіцієнт збільшення для 2023 року, а у пункті 4 визначено розмір доплати для випадків, коли пенсія не підвищується згідно з Порядком. Тотожні за змістом положення містяться у п. 1, пп. 6 п. 2 Постанови № 185 для 2024 року.
Відтак, зазначене не суперечить абз. 1-3 ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV.
Так, Порядок прямо визначає процедуру збільшення показника середньої заробітної плати, а Постанови №168 та Постанови № 185 (у відповідних частинах) безпосередньо втілюють такі процедури.
Суд звертає увагу на те, що абзац четвертий цієї статті дозволяє уряду визначати порядок перерахунку, а питання вихідної величини для обчислень очевидно стосується саме порядку проведення перерахунку. Окремо слід враховувати, що Порядок, Постанова № 168 та Постанова № 185 у відповідних частинах наразі є чинними правовими актами, а тому підлягають застосуванню в силу принципу законності (ст. 19 Конституції України).
Відповідно відсутня суперечність Порядку та ст. 42 Закону № 1058-IV, оскільки нормативні положення першого нормативно-правового акту видано не всупереч, а на виконання та для реалізації нормативних положень другого нормативно-правового акту.
Щодо позовних вимог за 2022-2024 роки, то суд першої інстанції вірно зазначив, що оскільки пенсія позивача не підвищились внаслідок перерахунків відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV, Порядку № 124 і Постанов №№ 127, 118 та 168, з 01.03.2022 позивачу встановлена доплата до пенсії в розмірі 135,00 грн, з 01.03.2023 в розмірі 100,00 грн та з 01.03.2024 в розмірі 100,00 грн.
Показник середньої заробітної плати, обчислений згідно з Порядком, починаючи з 01.10.2017 (3764,40 грн та помножений на коефіцієнти збільшення згідно Порядку (2019 рік – 1,17), постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 (2020 рік – 1,11), постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 № 127 (2021 рік – 1,11), Постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 (2022 рік – 1,14), Постанови № 168 (2023 рік – 1,197), Постанови № 185 (2024 рік – 1,0796) за результатами індексації 2024-го року склав 7994,47 грн, тобто був менший, ніж розмір середньої заробітної плати, яка визначено позивачу при призначенні пенсії (9118,81 грн).
Відповідно, пенсія позивача дійсно підлягала перерахунку, однак отримана величина, за рахунок якої мала змінитися (в сторону збільшення) формула визначення розміру пенсії позивача, була меншою, ніж відповідна величина (показник середньої заробітної плати), яка вже використана у формулі розміру пенсії позивача. Водночас перерахунок фактично проведено, що підтверджується розрахунками пенсії.
За таких обставин відповідач згідно з п. 4 розд. XV Закону № 1058-IV обґрунтовано не зменшив розмір пенсії позивача, а залишив її у незмінному розмірі (саме в аспекті індексаційних перерахунків), адже показник середньої заробітної плати для цілей індексації був меншим, ніж наявний наразі показник середньої заробітної плати (визначений при призначенні пенсії). При цьому відповідач також вірно встановив позивачу щомісячні доплати в сталому розмірі.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що внаслідок перерахунку пенсії позивача у 2021-2024 роках, пенсійний орган не вчиняв протиправних дій та не порушив право позивача на належне пенсійне забезпечення.
Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги позивача висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року відповідає.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Апеляційний суд вважає, що Вінницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п. 2 ч.5 ст. 328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.  

Головуючий	 	 	Сторчак В. Ю.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Граб Л.С.    Матохнюк Д.Б.