Справа № 343/1767/24 
Провадження № 22-ц/4808/160/25 
Головуючий у 1 інстанції Тураш В. А. 
Суддя-доповідач Максюта 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
головуючого         (суддя-доповідач)         Максюти І.О.,
суддів                                        Бойчука І.В., Василишин Л.В., 
секретаря                                Петріва Д.Б.,                         
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання права власності на грошові виплати в порядку спадкування, за апеляційною скаргою представника Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області Іваніва Олега Вікторовича на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Турашем В.А. 11 листопада 2024 року в м. Долина Івано-Франківської області, повний текст якого складено 15 листопада 2024 року,
в с т а н о в и в : 
Короткий зміст позовних вимог:
У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання права власності на грошові виплати в порядку спадкування.
В обґрунтування позову вказала на те, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року задоволено позов її чоловіка ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії за період з 01.04.2019 із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
У грудні 2022 року позивачка. звернулася до Івано-Франківського адміністративного окружного суду про заміну сторони у виконавчому провадженні в адміністративній справі за позовом померлого чоловіка, однак ухвалою суду від 04.01.2023 року їй відмовлено у задоволенні такої заяви. Згідно відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 02.02.2023 року зазначено, що за померлим на підставі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 обліковується борг в сумі 227 100,77 грн.
Вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_2 та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом виданого 15.08.2023 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі № 1668. Вважає, що в порядку спадкування має право на стягнення нарахованої, але недоотриманої померлим чоловіком за життя пенсії у розмірі 227100,77 грн, за отриманням якої у шестимісячний строк не звернулися інші члени його сім`ї, які проживали з померлим на день смерті.
Просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на нараховану та недоотриману пенсію у розмірі 227 100,77 грн після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути з Головного правління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нараховану та недоотриману пенсію за період з квітня 2019 року по березень 2022 року в сумі 227 100,77 грн, яка належала померлому ОСОБА_2 .
Короткий зміст рішення суду першої інстанції:
Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2024 року позов задоволено.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на нараховану та недотриману пенсію в розмірі 227100,77 грн після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь   ОСОБА_1 нараховану та недоотриману за життя її чоловіка ОСОБА_2 , пенсію за період з квітня 2019 року по березень 2022 року , в розмірі 227 100, 77 грн.
Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими і їх слід задовольнити, при цьому ефективним способом захисту прав позивачки є саме визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на нараховану та недотриману пенсію в розмірі 227100,77 грн після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнення з ГУ ПФУ в Івано-Франківській області на її користь недоотриману суми пенсії, яка набута в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , у сумі 227100,77 грн.
Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги:
Не погодившись з рішенням суду, представникГоловного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області Іванів О.В. подав апеляційну скаргу, вказуючи на порушення судом норм матеріального і процесуального права.
       Апелянт зазначає, що ОСОБА_2 , який перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду в Івано-Франківській області як одержувач пенсії за вислугу років, пенсія виплачена по 31.10.2022 року. Виплату пенсії з 01.11.2022 року припинено у зв`язку з його смертю. Недоодержаних сум пенсій немає.
       Апелянт звертає увагу суду на те, що вказана заборгованість не може вважатися недоодержаною пенсією, оскільки, виплата заборгованості донарахованої на виконання рішення суду здійснюється за рахунок додатково виділених коштів з Державного бюджету, фінансування яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили.
Головним управлінням Фонду в області ведеться облік рішень суду, виплата за якими проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України, а оскільки, стягувачем у справі №300/6916/21 був ОСОБА_2 , підстав для проведення виплати ОСОБА_1 пенсії на виконання рішення суду у справі №300/6916/21, немає.
Зазначає, що замінити сторону у виконавчому листі можливо лише у випадку видачі такого виконавчого листа стягувачу, а замінити сторону виконавчого провадження – лише за умови відкритого виконавчого провадження. Проте, виконавче провадження у справі не відкривалось, виконавчий лист не видавався.
Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Позиція інших учасників справи:
Відзив на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.
Заяви (клопотання) учасників справи:
Представник особи, яка подала апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 у судове засідання апеляційного суду не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений.
ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду не з`явилася, про день, місце та час розгляду справи повідомлена.
Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання,  тому колегія суддів розглянула справу у відсутності сторін.
Позиція Івано-Франківського апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування:
Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з таких підстав.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
У відповідності до вимог ст. 392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати документа, який засвідчує його право власності.
Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Ст. 1261 ЦК України, передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно ст. 1268 ЦК України - спадщина належить спадкоємцеві, незалежно від часу прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження НОМЕР_1 від 04.07.1996 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 04 липня 1996 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.7).
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 20.10.2022 ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).
Позивачка ОСОБА_1 ,як той з подружжя, який його пережив у першу чергу має право на спадкування за законом та є єдиною особою, яка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_2 , про що свідчить копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.08.2023 (а.с.60).
Згідно спадкової справи №24/2023, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до нотаріальної контори з заявами про відмову від спадщини за законом після смерті свого батька ОСОБА_2 , позивачка є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 .
Судом встановлено, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , за свого життя, звертався за захистом своїх порушених прав на виплату пенсії, у належному розмірі, до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 в справі №300/6916/21 , яке набрало законної сили 28.01.2022, позов задоволено повністю.
Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо проведення з 01.04.2019 перерахунку пенсії ОСОБА_2 із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення визначених станом на 05.03.2019, згідно довідки за №9/1/4019 від 18.10.2021, наданої ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 за №9/1/4019 від 18.10.2021 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, починаючи з 01.04.2019 з урахуванням раніше виплачених сум.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_2 908 грн судових витрат зі сплати судового збору( а.с.10-18).
На виконання вказаного рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду, Головним управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 .
Згідно розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № 0901001717 за дорученням №Д0901001717/23 пенсіонер ОСОБА_2 , сума доплати за період з квітня 2019 року по березень 2022 року становить 227 100 грн 77 коп. (а.с.27).
Ч.1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Ст. 1219 ЦК України, передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені ст. 608 цього Кодексу.
Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону № 2262-ХІІ, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Ч.ч. 2, 3 ст. 61 Закону №2262-ХІІ визначено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Відповідно до положень ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у ч. 2 ст. 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Положення ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 61 Закону №2262-ХІІ також узгоджується зі змістом ст. 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч.1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Отже, положення ч.ч. 2,3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 61 Закону №2262-ХІІ, який визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.
Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, від 30 січня 2024 року у справі № 420/8604/21, від 22 лютого 2024 року у справі № 461/5878/22.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що: - цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до ст. 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати».
Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).
Тлумачення ст. 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання Пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень ст. 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати.
Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч.1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.
Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, які відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України повинні враховуватись при застосуванні відповідних норм права.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що після смерті чоловіка позивачки відкрилася спадщина, яка крім іншого складається із нарахованої, але не отриманої доплати до пенсії за період з квітня 2019 року по березень 2022 року, розмір якої становить 227 100,77 грн.
ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги, яка у строк, передбачений статтею 1270 ЦК України, прийняла спадщину після померлого чоловіка, інші спадкоємці першої черги, які би прийняли спадщину у встановленому законом порядку відсутні.
Отже, ефективним способом захисту прав позивачки є саме визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на нараховану та недотриману пенсію в розмірі 227100,77 грн після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнення з ГУ ПФУ в Івано-Франківській області на її користь недоотриману суми пенсії, яка набута в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , у сумі 227100,77 грн.
Колегія суддів вважає, що такі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи та є законними та обґрунтованими.
Доводи апелянта про те, що недоодержаних сум пенсій немає, а вказана позивачем заборгованість не може вважатися недоодержаною пенсією є необґрунтованими.
Встановлено, що ОСОБА_2 за свого життя, звертався за захистом своїх порушених прав на виплату пенсії до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 в справі №300/6916/21 позов було задоволено повністю. 
Визнано протиправною відмову ГУ ПФУ в Івано-Франківській області щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2 .
Зобов`язано ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії.
На виконання вказаного рішення, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 .
Згідно розрахунку на доплату пенсії сума доплати за період з квітня 2019 року по березень 2022 року становить 227 100, 77 грн.
Також рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.12.2021, яке набрало законної сили, було зобов`язано ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, окрім здійснення перерахунку пенсії та виплати недоплаченої суми пенсії, то така сума доплати до пенсії, за життя спадкодавця, ОСОБА_2 не була виплачена.
Оскільки сума пенсії, що належала ОСОБА_2 і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю, слід вважати що вказана сума пенсії, не була отримана ОСОБА_2 за життя внаслідок неправомірних дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, який не виконував у добровільному порядку судове рішення, що набрало законної сили, яким його було зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 .
Вищевказаним спростовуються і доводи апелянта про те, що підстав для проведення виплати ОСОБА_1 пенсії на виконання рішення суду у справі №300/6916/21.
Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, які достатньо мотивовані.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
       Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже з врахуванням викладеного, слід дійти висновку, що оскаржуване рішення судом першої інстанції постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому його слід залишити в силі. Доводи апеляційної скарги не спростовують його законності і обґрунтованості. Підстав для його скасування з мотивів, наведених у скарзі, не встановлено.
Керуючись ст. 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області Іваніва Олега Вікторовича залишити без задоволення, а рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області 11 листопада 2024 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                І.О. Максюта
Судді:                                                                        І.В. Бойчук
Л.В. Василишин

Повний текст постанови складено 10  лютого 2025 року.