Справа № 127/10853/24
Провадження № 22-ц/801/393/2025
Категорія: 88
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дернова В. В.
Доповідач:Сало Т. Б.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року	Справа № 127/10853/24	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Сопруна В.В., Шемети Т.М., секретар Луцишин О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 листопада 2024 року, ухвалене суддею Дерновою В.В. в м. Вінниці, повне рішення складено 29 листопада 2024 року, в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: виконавчого комітету Вінницької міської ради як органу опіки та піклування, про визнання ОСОБА_2 недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна,
встановив:
У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просив: 
- визнати його брата ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, недієздатним;
- встановити опіку над його братом ОСОБА_2 та за поданням органу опіки та піклування призначити його, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Заболотне, опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця.
В обґрунтування заяви  ОСОБА_1 зазначив, що його брат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з ним та фактично знаходиться на його утриманні і догляді. Його брат є інвалідом ІІ групи з дитинства, страждає на розумову відсталість з вираженим обмеженням життєдіяльності і самостійно обслуговувати себе не здатен. Внаслідок стійкого розумового розладу брат не усвідомлює своїх дій та не може керувати ними. Брат потребує регулярної психіатричної допомоги, яку він отримує у Вінницькій обласній клінічній психоневрологічній лікарні ім. акад. Ющенка Вінницької обласної ради, де знаходиться на амбулаторному лікуванні. 
Зазначає, що його мати не в змозі забезпечити лікування брата ні фізично, ні фінансово, тому було прийнято рішення, що цей обов`язок він візьме на себе. 
У даній ситуації опіка є необхідною, адже брат не може вчиняти правочинів, не може видати довіреність на представництво його інтересів і така ситуація призводить до того, що йому відмовляються виплачувати пенсію, брат не може оформити соціальної допомоги, а також захищати свої інші інтереси.
ОСОБА_1 вказує, що на даний момент інших осіб, які бажали б бути опікуном його брата, немає. Він є повністю дієздатним, працює, отримує заробітну плату, має змогу утримувати свого брата, має належні умови для проживання.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20 листопада 2024 року заяву задоволено частково.
Визнано недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який народився у м. Вінниці, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та встановлено над ним опіку.
У іншій частині вимог заяви відмовлено. 
У задоволенні подання виконавчого комітету Вінницької міської ради як органу опіки і піклування про призначення опікуном ОСОБА_1  відмовлено. 
До встановлення опіки і призначення опікуна опіку здійснюватиме відповідний орган опіки та піклування.
Визначено строк дії рішення суду в частині визнання ОСОБА_2 недієздатним - 2 роки з моменту набрання даним рішення м законної сили.
Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у призначенні його опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ухвалити в цій частині нове судове рішення. Встановити над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опіку та призначити його опікуном.
У скарзі зазначає, що судом не наведено чітких мотивів чому саме суд дійшов висновку, що призначення його опікуном буде недоцільним та не буде відповідати дійсним інтересам недієздатного. Судом встановлено, що батько недієздатного ОСОБА_2 не заперечує проти призначення його опікуном недієздатного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, батько позбавлений можливості виконувати обов`язки опікуна, оскілки наразі ним було отримано повістку на відправку для проходження військової служби під час мобілізації на 27 грудня 2024 року. Що стосується матері, то враховуючи стан її здоров`я і наявні захворювання, важко чинити належний догляд за братом, а відтак слід враховувати також і її волевиявлення. Зміна місця проживання та реєстрації недієздатного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зумовлена отриманням кваліфікованої медичної допомоги. Акти цивільного законодавства не містять заборон або обмежень у контексті правовідносин цієї справи на призначення опікуна недієздатній особі її рідного брата, який є чоловіком призивного віку. 
Виконавчий комітет Вінницької міської ради у поданій заяві підтримав апеляційну скаргу і не заперечив щодо її задоволення.
Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Суд першої інстанції, дослідивши наявні в матеріалах справи докази зробив висновок про наявність підстав для задоволення заяви в частині визнання ОСОБА_2 недієздатним та встановлення над ним опіки, але при цьому підстав для призначення ОСОБА_1 його опікуном за обставин даної справи не вбачав. 
Рішення суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним та встановлення над ним опіки ОСОБА_1 не оскаржується, а тому рішення суду в цій частині в силу ч. 1 ст. 367 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.
Що стосується висновку суду в частині відмови в призначенні ОСОБА_1 опікуном, то апеляційний суд погоджується із таким висновком, оскільки він зроблений з урахуванням обставин даної справи та з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_1 , батьками якого є: батько – ОСОБА_2 , матір – ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 01 квітня 1987 року (а.с.8).
Також ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно 27 листопада 2019 року (а.с.9).
Згідно з витягами з реєстру Вінницької територіальної громади від 16 березня 2024 року та від 02 липня 2024 року, ОСОБА_2 (з 16 березня 2024 року) та ОСОБА_1 (з 05 грудня 2016 року) зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.59, 60).
Із Індивідуальної програми реабілітації інваліда №61361, заповненої 09 грудня 2021 року слідує, що загальна тривалість перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на інвалідності – з 01 січня 2014 року (а.с. 12).
Відповідно до копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 262415 від 09 грудня 2021 року, ОСОБА_2 встановлено другу групу інвалідності безтерміново (а.с.11).
Висновком судово-психіатричного експерта № 318 від 06 червня 2024 року встановлено, що ОСОБА_2 страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді розумової відсталості помірного ступеня з відсутністю відхилень у поведінці (F71.0) і внаслідок свого захворювання не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 45-46).
Статтею 41 ЦК України визначено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.
Згідно зі статтею 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (ч.1 ст.60 ЦПК України).
У статті 62 ЦК України зазначено, що опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.
Відповідно до частини четвертої статті 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.
Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод.
Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.
Відповідно до пункту 1.1. Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року №34/166/131/88, опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.
При призначенні опікуна важливі та обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання, орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.
Відповідно до подання виконавчого комітету Вінницької міської ради, як органу опіки та піклування, №М/01/51681/10010 від 05 серпня 2024 року, орган опіки та піклування просить призначити ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в разі визнання його судом недієздатним (а.с.49-51).
У поданні зазначено, що ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому згідно з довідкою МСЕК №262415 встановлено другу групу інвалідності з дитинства безтерміново.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одружений; зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з дружиною та братом.
Обстеження побутових умов проживання сім`ї проведено працівниками Вінницького міського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) ОСОБА_4 та ОСОБА_5 26 липня 2024 року. Умови проживання - задовільні.
Батько заявника, ОСОБА_2 , 1968 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , вказане фактичне місце його проживання - м. Умань Черкаської області; згідно з поданою заявою від 10 липня 2024 року не заперечує щодо призначення сина опікуном, вказавши, що він проживає та працює в іншому населеному пункті.
Мати заявника, ОСОБА_3 , 1969 року народження, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , згідно з поданою заявою від 10 липня 2024 року не заперечує щодо призначення сина опікуном, зазначивши, що вона через хворобу не може здійснювати догляд. Згідно з медичною випискою КНП «Крижопільський ЦПМСД» від 04 липня 2024 року  ОСОБА_3 має ряд захворювань, серед яких зазначено «рекурентний депресивний розлад з помірним перебігом».
Дружина заявника, ОСОБА_6 , 1989 року народження, згідно з поданою заявою від 10 липня 2024 року не заперечує щодо призначення чоловіка опікуном.
Відповідно до пункту 3.2 Правил опіки та піклування протипоказання для призначення ОСОБА_1 опікуном відсутні:
1) згідно з витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ОСОБА_1 станом на 06 травня 2024 року до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває;
2) відповідно до медичних довідок: ПМП «Центр В» від 07 травня 2024 року, КНП «ЦТЗ «Соціотеранія» від 06 травня 2024 року протипоказання для оформлення опіки відсутні.
ОСОБА_1 з правами та обов`язками опікунів ознайомлений (а.с.49-51).
На підтвердження викладених у поданні обставин, до подання додано відповідні документи (а.с.52-84).
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині призначення його опікуном суд першої інстанції зробив висновок, що призначення саме його опікуном ОСОБА_2 є недоцільним та не буде відповідати дійсним інтересам недієздатного, і такий висновок, на думку апеляційного суду, є правильним.
Подання органу опіки та піклування не містить належної мотивації та прийняте із застосуванням суто формального підходу для вирішення питання про призначення опікуном саме ОСОБА_1 ..
Із подання слідує, що у ОСОБА_2 , крім заявника (брата), є також батьки.
На стадії апеляційного перегляду встановлено, що батько ОСОБА_2 – ОСОБА_2 призваний по мобілізації та перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_4 , що підтверджується копією довідки військової частини НОМЕР_4 №1793/195/110 від 23 січня 2025 року.
Що стосується матері ОСОБА_2 – ОСОБА_3 , 1969 року народження, то у поданні про можливість призначення опікуном не зазначено, що вона не може бути призначена опікуном свого сина.
Як встановив суд першої інстанції, ОСОБА_7 працює соціальним педагогом Заболотненського ВПУ №31, протипоказань щодо призначення опікуном за станом її здоров`я надані нею документи не містять.
Зазначаючи в апеляційній скарзі про неможливість виконання матір`ю обов`язків опікуна через її стан здоров`я та наявні захворювання, зокрема «рекурентний депресивний розлад з помірним перебігом», ОСОБА_1 доказів на підтвердження вказаних обставин не надав.
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що зміна місця проживання та реєстрації брата зумовлена отриманням кваліфікованої медичної психіатричної допомоги у КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня» в м. Вінниці.
Разом з тим, відхиляючи вказану позицію суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту звернення до вказаного закладу, а наявний у справі висновок лікарської комісії від 01 листопада 2024 року № 1 про потребу ОСОБА_2 за станом здоров`я постійного стороннього догляду було видано медичним закладом у селищі Крижопіль Вінницької області.
Вказаний висновок суду скаржником жодним чином не спростовано.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що заявник проживає разом зі своєю сім`єю (дружина і неповнолітня дитина) в двокімнатній квартирі, а відтак надуманим є твердження скаржника, що проживання ОСОБА_2 разом із сім`єю брата буде для нього комфортним, аніж з матерію, з якою останній проживав все своє життя.
І ще одне, хоча про це не говориться в заяві та в судовому рішенні, але є очевидним, що звернення ОСОБА_1 , який є військовозобов`язаним, із цією заявою відбулося в розпал мобілізаційних заходів, а також в цей період відбулася зміна місця реєстрації ОСОБА_2 , який до цього часу все своє життя проживав з матір`ю в селі, де йому було комфортно (адже доказів протилежного не надано). А тому є всі підстави припустити задля якої мети ОСОБА_1 звернувся до суду із даною заявою.
Підсумовуючи апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, оскільки воно ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України,
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 листопада 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 березня 2025 року.

Головуючий                                            Т.Б. Сало

Судді                                                                  В.В. Сопрун

                                                                        Т.М. Шемета