У Х В А Л А 
 
14 березня 2025 року
м. Київ
справа № 619/3051/17
провадження № 61-11915вд24
Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ситнік О. М. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Коротуна В. М., Коротенка Є. В., Червинської М. Є. 
від участі в розгляді касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 23 липня 2024 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та 
В С Т А Н О В И В:
У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Полтавської області Східного міжрегіонального управління юстиції.
29 квітня 2024 року ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтава Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Романенка М. О. у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, яка полягає в невиконанні виконавчих дій, передбачених частинами першою-четвертою статті 641 Закону України «Про виконавче провадження», з метою забезпечення боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, встановленому рішенням суду, згідно з дорученням від 23 лютого 2024 року - 24 лютого 2024 року о 10 год 00 хв та 
22 лютого 2024 року о 10 год 00 хв.
23 липня 2024 року постановою Харківського апеляційного суду ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 29 квітня 2024 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні скарги 
ОСОБА_1 .
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
22 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Харківського апеляційного суду від 23 липня 2024 року, в якій просив її скасувати, передати справу до суду першої інстанції на новий розгляд.
23 серпня 2024 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу призначено судді-доповідачеві Коротуну В. М., судді, які входять до складу колегії: Коротенко Є. В., Червинська М. Є.
26 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із заявою про відвід колегії суддів Верховного Суду Коротуна В. М., Коротенка Є. В., Червинської М. Є.
27 серпня 2024 року ухвалою Верховного Суду визнано необґрунтованим заявлений  ОСОБА_1 відвід суддів Верховного Суду Коротуна В. М., Коротенка Є. В., Червинської М. Є.
Заяву про відвід суддів Верховного Суду Коротуна В. М., Коротенка Є. В., Червинської М. Є. передано для вирішення іншому судді.  
28 серпня 2024 року ухвалою Верховного Суду відмовлено в задоволенні заяви  ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Верховного Суду Коротуна В. М., Коротенка Є. В., Червинської М. Є.
12 вересня 2024 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу 
 ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги.
У вересні 2024 року ОСОБА_1 надіслав до Верховного Суду матеріали на усунення недоліків касаційної скарги.
03 жовтня 2024 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження та витребувано справу з суду першої інстанції.
09 березня 2025 року  ОСОБА_1 повторно звернувся до Верховного Суду із заявою про відвід суддів Верховного Суду Коротуна В. М., Коротенка Є. В., Червинської М. Є.
У заяві  ОСОБА_1 висловив сумніви в об`єктивності суддів Верховного Суду Коротуна В. М., Коротенка Є. В., Червинської М. Є. 
Зазначив про порушення термінів розгляду скарги та вказав, що колегією суддів не розглянуто клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
11 березня 2025 року ухвалою Верховного Суду заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду Коротуна В. М., Коротенка Є. В., Червинської М. Є. визнано необґрунтованою та передано для вирішення зазначеного питання іншому судді, який визначається у порядку передбаченому частиною першою статті 33 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
На виконання вимог статті 33 та частини третьої статті 40 ЦПК України, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями 
від 13 березня 2025 року заяву про відвід колегії суддів передано судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду 
Ситнік О. М.
Відповідно до пунктів 1 - 4 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.
Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (недопустимість повторної участі у розгляді справи). До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (частини друга, третя статті 36 ЦПК України).
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) також, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
У частині восьмій статті 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.
Згідно з частиною одинадцятою статті 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.
Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, 
від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є в цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.
ЄСПЛ зазначає, що найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди в громадськості (Hauschildt Case, 
№ 11/1987/134/188, §48).
Щодо суб`єктивного критерію, то немає підстав стверджувати, що колегія суддів Верховного Суду в складі суддів: Коротуна В. М., Коротенка Є. В., Червинської М. Є. виявили особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості суддів діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного. Таких доказів заявником не надано.
Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.
Зі змісту поданої ОСОБА_1 заяви вбачається, що доводи заявника щодо наявності підстав для відводу суддів Верховного Суду Коротуна В. М., Коротенка Є. В., Червинської М. Є. є необґрунтованими, оскільки не встановлено будь-яких підстав стверджувати, що судді мають та виявляють особисту упередженість під час розгляду цієї справи.
Доводи заяви свідчать про незгоду з процесуальними діями суддів 
Коротуна В. М., Коротенка Є. В., Червинської М. Є. щодо строків розгляду касаційної скарги та заявленого ОСОБА_1 клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, що відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу
Порядок передачі справи до об`єднаної палати чи Великої Палати Верховного Суду передбачено у частинах третій - шостій статті 403 ЦПК України. 
Водночас саму норму наведено у параграфі 3 глави 2 розділу V «Касаційний розгляд» ЦПК України. У ній передбачено, що питання про передачу справи до об`єднаної палати чи Великої Палати Верховного Суду відбувається після відкриття касаційного провадження, підготовки справи до касаційного розгляду та попереднього розгляду справи.
Доводи заяви ОСОБА_1 не містять посилання на обставини, які б дали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість суддів Верховного Суду Коротуна В. М., Коротенка Є. В., Червинської М. Є. 
Згідно із частиною четвертою статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Доводи заявника, які обґрунтовані виключно припущеннями щодо наявності особистої упередженості суддів під час розгляду справи і нічим не доведені, зводяться до незгоди із прийнятим колегією суддів процесуальним судовим рішенням в іншій справі, що відповідно до статті 36 ЦПК України не є підставою для відводу, а є виключно реалізацією суддями своїх процесуальних повноважень, передбачених нормами ЦПК України не свідчать про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів.
Оскільки обставини, на які посилаються заявник як на підставу для відводу колегії суддів, не дають підстав для обґрунтованого сумніву в неупередженості та об`єктивності суддів Коротуна В. М., Коротенка Є. В., Червинської М. Є. при розгляді касаційної скарги у справі № 619/3051/17, заяву ОСОБА_1 про відвід від участі в розгляді справи суддів Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 33, 36, 40, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Коротуна В. М., Коротенка Є. В., Червинської М. Є. 
від участі в розгляді касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 23 липня 2024 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                      О. М. Ситнік