ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/9635/24                                                 Головуючий у І інстанції - Баргаміна Н.М.
                                                                                                   Суддя-доповідач - Мельничук В.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  07 січня 2025 року                                                                                            м. Київ
          
  Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

                Головуючого-судді:                  Мельничука В.П.,        
                                                   суддів:                  Василенка Я.М., Собківа Я.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 вересня  2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, у якому просив:
- визнати протиправними дії Ладанської селищної ради щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку коштів компенсації послуги за зубопротезування, передбаченим пунктом 2 частиною 1 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», згідно наряду № 134 закладу КНП «Прилуцька міська стоматологічна поліклініка» Прилуцької міської ради Чернігівської області;
- зобов`язати Ладанську селищну раду здійснити перерахунок коштів компенсації послуги за зубопротезування ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно наряду № 134 закладу КНП «Прилуцька міська стоматологічна поліклініка» Прилуцької міської ради Чернігівської області в розмірі 4270 грн;
- зобов`язати Ладанську селищну раду нарахувати та виплатити ОСОБА_1 50 000,00 грн моральної шкоди.
В обґрунтування позовних вимог Позивач послався на те, що дії Ладанської селищної ради позбавили останнього реалізації права на пільги, передбачені пунктом 2 частини першої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу», як особи з інвалідністю внаслідок війни.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 вересня                 2024 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Ладанської селищної ради щодо відмови ОСОБА_1 в забезпеченні безоплатного зубопротезування в сумі, що не перевищує 3000,00 грн.
Зобов`язано Ладанську селищну раду забезпечити ОСОБА_1 безоплатне зубопротезування в сумі, що не перевищує 3000,00 грн відповідно до Програми відшкодування коштів за зубопротезування окремим пільговим категоріям населення Ладанської територіальної громади на 2022 - 2024 роки в новій редакції.
В решті позову відмовлено.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.
Апеляційна скарга мотивована тим, що він має право на перерахунок коштів компенсації послуги за зубопротезування згідно наряду № 134 закладу КНП «Прилуцька міська стоматологічна поліклініка» Прилуцької міської ради Чернігівської області в повному розмірі - 4270 грн. 
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю в наслідок війни І групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 20.05.2022 (а.с. 5).
Згідно наряду від 05.04.2024 № 134 Комунального некомерційного підприємства «Прилуцька міська стоматологічна поліклініка» Прилуцької міської ради Чернігівської області Позивач потребує зубопротезування вартістю 4270 грн (а.с. 6).
08.04.2024 Позивач звернувся до Голови Ладанської селищної ради із заявою, в якій просив виділити кошти на позачергове зубопротезування в сумі 4270 грн згідно наряду          № 134 Комунального некомерційного підприємства «Прилуцька міська стоматологічна поліклініка» від 05.04.2024 (а.с. 7).
Листом від 19.04.2024 № 02-20/1427 Ладанська селищна рада повідомила Позивача, що нею розроблена Програма відшкодування коштів за зубопротезування окремими пільговими категоріями населення Ладанської територіальної громади на 2022-2024 роки, яка затверджена рішенням п`ятдесят другої сесії восьмого скликання Ладанської селищної ради від 13 лютого 2024 року № 2 «Про затвердження Програми відшкодування коштів за зубопротезування окремим пільговим категоріям населення Ладанської територіальної громади на 2022-2024 роки в новій редакції». 
Відповідно до програми компенсація послуги за зубопротезування здійснюється в розмірі не більше 3000,00 (три тисячі) гривень 00 копійок на одну особу.
Таким чином, Ладанська селищна рада має право здійснювати видатки на відшкодування коштів за зубопротезування виключно в межах суми коштів передбачених вказаною програмою з розрахунку на одну особу.
Фінансування витрат понад суми визначеної програмою є нецільовим використанням бюджетних коштів та здійсненням видатків, які мають проводитися з іншого бюджету, що відповідно до норм статті 116 Бюджетного кодексу України є порушенням бюджетного законодавства.
Враховуючи вищевикладене, Ладанська селищна рада не має правових підстав для здійснення видатків на компенсацію послуги за зубопротезування в розмірі більше ніж 3000,00 (три тисячі) гривень 00 копійок на одну особу.
Стосовно перерахунку коштів компенсації послуги за зубопротезування в розмірі 3000,00 (три тисячі) гривень 00 копійок, від якої Позивач офіційно відмовився, наголошено на тому, що кошти бюджетної програми, можуть бути використані виключно за цільовим призначенням, а саме на компенсацію послуги за зубопротезування (а.с. 8).
Вважаючи такі дії Відповідача протиправними, Позивач звернувся з даним адміністративним позовом до адміністративного суду.
Задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідач всупереч положенням затвердженої ним Програми протиправно відмовив Позивачу в призначенні безоплатного зубопротезування в сумі, що не перевищує                3000,00 грн. 
Щодо позовних вимог в частині, що стосується здійснення перерахунку коштів, суд першої інстанції зазначив, що такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки згідно Програми та договору № 1 про відшкодування вартості послуг по безоплатному зубопротезуванню на 2024 від 23.04.2024 фактичне відшкодування коштів здійснюється лише після надання відповідної медичної послуги та на рахунки медичної установи, а тому права Позивача в цій частині позовних вимог не порушені.
Щодо відшкодування зубопротезування в сумі 4270,00 грн, суд першої інстанції зазначив, що позовні вимоги в цій частині також задоволенню не підлягають, оскільки сума відшкодування за Програмою обмежена 3000,00 грн на одну особу, в межах якої судом вже захищено право Позивача.
Щодо стягнення з Відповідача на користь Позивача 50000 грн моральної шкоди, суд першої інстанції зазначив, що Позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що діями або бездіяльністю Відповідача йому заподіяно моральну шкоду, наявності причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою та нанесеною шкодою; яким чином Позивач оцінив заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходив, у зв`язку з чим заявлені Позивачем вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
Колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції в оскаржуваній частині, враховуючи наступне.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовий статус ветеранів війни визначено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (далі - Закон      № 3551-XII), який забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 13 Закону № 3551-XII особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам надаються пільги на позачергове безплатне зубопротезування (за винятком протезування з дорогоцінних металів), безплатне забезпечення іншими протезами і протезно-ортопедичними виробами.
Згідно з частиною 1 статті 17 Закону № 3551-XII фінансування витрат, пов`язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів.
Відповідно до частини 4 статті 2 Закону № 3551-XII місцеві ради, підприємства, установи та організації мають право за рахунок власних коштів і благодійних надходжень встановлювати додаткові гарантії щодо соціального захисту ветеранів війни.
Згідно з частини 2 статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР) місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.
Відповідно до статті 25 Закону № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Пунктом 22 частини 1 статті 26 Закону № 280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: затвердження програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідних адміністративно-територіальних одиниць, цільових програм з інших питань місцевого самоврядування;
Згідно з частинами 3, 5 статті 3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» права та гарантії у сфері охорони здоров`я, що стосуються медичного обслуговування, забезпечення лікарськими засобами та медичними виробами, передбачені іншими законами України для певних категорій осіб, фінансуються за окремими програмами за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, цільових страхових фондів та інших джерел, не заборонених законодавством. Органи місцевого самоврядування в межах своєї компетенції можуть фінансувати місцеві програми розвитку та підтримки комунальних закладів охорони здоров`я, зокрема щодо оновлення матеріально-технічної бази, капітального ремонту, реконструкції, підвищення оплати праці працівників (програми "місцевих стимулів"), а також місцеві програми надання населенню медичних послуг, місцеві програми громадського здоров`я та інші програми в охороні здоров`я.  
Так, рішенням п`ятдесят другої сесії восьмого скликання Ладанської селищної ради від 13.02.2024 № 2 було затверджено Програму відшкодування коштів за зубопротезування окремим пільговим категоріям населення Ладанської територіальної громади на 2022 - 2024 роки в новій редакції (далі - Програма) (а.с. 9-13). 
Пунктом 5 Програми, зокрема визначено категорії пільговиків, які мають право на безоплатне зубопротезування: особи з інвалідністю внаслідок війни - позачергово; учасники бойових дій - першочергово.
Також вказаним пунктом передбачено порядок надання послуг з безоплатного пільгового протезування, згідно якого послуги безоплатного зубопротезування надаються особам з інвалідністю внаслідок війни та учасникам бойових дій надавачами стоматологічної допомоги за договорами про відшкодування витрат за надані послуги із безоплатного зубопротезування, укладеними з Ладанською селищною радою (далі - Надавач послуги).
Для надання послуги з безкоштовного зубопротезування особи з інвалідністю внаслідок війни та учасники бойових дій, які зареєстровані на території Ладанської територіальної громади звертається із заявою до головного спеціаліста з питань соціального захисту населення Ладанської селищної ради (далі - спеціаліст);
До заяви додаються такі документи:
- копія паспорта громадянина-України;
- копія довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків;
- копія пільгового посвідчення;
- довідка про місце реєстрації.
Зазначена пільга не поширюється на членів сім`ї пільговика.
Підставами для відмови в призначенні безоплатного зубопротезування зазначеним вище категоріям; є:  
- відсутність повного комплекту документів, визначених даним Порядком;
- виявлена недостовірність документів;
- відсутність бюджетних призначень, передбачених в бюджеті Ладанської територіальної громади на ці цілі в поточному році або місяці;
- заява пільговика про відмову у наданні послуг пільгового зубопротезування. 
Надання послуг по пільговому зубопротезуванню, проводиться згідно черговості, яка ведеться Надавачем послуги.
Послуги безоплатного зубопротезування надаються пільговим категоріям громадян за тарифами, затвердженими стоматологічними поліклініками та кабінетами усіх форм власності, що надають такі види послуг населенню та уклали відповідні договори з Ладанською селищною радою.
Послуги безоплатного зубопротезування надаються з періодичністю один раз на два роки у сумі, що не перевищує 3000,00 грн (три тисячі гривень 00 копійок).
У разі, якщо пільговик бажає отримати послуги понад встановлений зазначеним порядком обсяг, доплата різниці у вартості послуг здійснюється за рахунок власних коштів пільговика.
Колегія суддів звертає увагу, що між Ладанською селищною радою та Комунальним некомерційним підприємством «Прилуцька міська стоматологічна поліклініка» укладено договір від 23.04.2024 № 1 про відшкодування вартості послуг по безоплатному зубопротезуванню на 2024 рік (а.с. 14-15).
Згідно пунктів 1.1, 1.2 вказаного договору Замовник та Виконавець, керуючись Законом України «Про статус і соціальний захист громадян», укладають цей договір з метою забезпечення надання послуг на зубопротезування окремим пільговим категоріям населення Ладанської територіальної громади, які мають право на безоплатне зубопротезування. Категорії пільговиків, які мають право на безоплатне зубопротезування: особи з інвалідністю внаслідок війни - позачергово; особи, які належать до осіб з інвалідністю внаслідок війни, відповідно до статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (Учасники ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії)-першочергово.
Пунктами 4.1, 4.2 вказаного договору передбачено, що оплата рахунків за надані послуги з безоплатного зубопротезування проводиться в межах річного кошторису виділених на ці цілі бюджетних коштів в розмірі, що не перевищує 3000,00 (трьох тисяч гривень                 00 копійок) на одну особу. Замовник відшкодовує витрати Виконавця за надані ними послуги з безоплатного зубопротезування з рахунків, відкритих у територіальному органі Державного казначейства, шляхом перерахування коштів на рахунок Виконавця в банківській установі, на підставі Договору та наданих Виконавцем документів: копії наряду, реєстру про кількість громадян, що звернулись для отримання послуг зубопротезування.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Позивач є особою з інвалідністю внаслідок війни І групи, проживає в смт. Ладан, а тому має беззаперечне право на відшкодування коштів за зубопротезування згідно умов Програми відшкодування коштів за зубопротезування окремим пільговим категоріям населення Ладанської територіальної громади на 2022 - 2024 роки в новій редакції.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Відповідач всупереч положенням затвердженої ним Програми протиправно                          відмовив Позивачу в призначенні безоплатного зубопротезування в сумі, що не перевищує 3000,00 грн. 
Стосовно вимоги про зобов`язання Ладанської селищної ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 50 000,00 грн моральної шкоди, колегією суддів встановлено наступне.
Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також, ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Положеннями статті 1167 Цивільного кодексу України зазначає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до статті 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
Пунктом 3 Постанови Пленум Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року № 4 (далі - Постанова) встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Пунктами 4,5 Постанови визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суди, зокрема, повинні з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Згідно з пунктом 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Колегія суддів звертає увагу, що дії Відповідача, а саме протиправна відмова у забезпеченні безоплатного зубопротезування та у зв`язку з цими діями незаконного позбавлення Позивача гарантованих державою пільг, вже є достатнім доказом того, що ОСОБА_1 завдано моральну шкоду, внаслідок якої він отримав моральний стрес та було порушено нормальний спосіб життя останнього, оскільки він був змушений докладати додаткових зусиль для захисту своїх прав і для лікування у закладі охорони здоров`я.
Обмеження гарантованого права на медичну допомогу, передбаченого ст. 49 Конституції України беззаперечно свідчить про завдання Позивачу моральної шкоди Відповідачем.
Разом з тим, що стосується заявленої моральної шкоди на рівні 50 000,00 грн, то Позивачем не доведено, що саме така сума є співмірною із завданою шкодою, та не надано будь-якого розрахунку, у зв`язку з чим виходячи з меж розумності, колегія суддів               вважає, що достатнім буде відшкодувати на користь Позивача моральну шкоду в розмірі                 1 500,00 грн.
Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 10 червня 2021 року у справі № 640/963/19.
Також, колегія суддів звертає увагу, що Позивач просить зобов`язати Ладанську селищну раду нарахувати та виплатити ОСОБА_1 50 000,00 грн моральної шкоди.
Проте, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Згідно з пунктом 6 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності підстав для задоволення адміністративного позову у вказаній частині шляхом стягнення з Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 1 500,00 грн.
Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За змістом частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України    підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи та порушено норми матеріального та процесуального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи по суті, у зв`язку з цим, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди, постановити в цій частині нове судове рішення, яким адміністративний позов Позивача у вказаній частині задовольнити частково.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 вересня            2024 року скасувати в частині відмови у задоволенні вимоги про зобов`язання Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.
Прийняти в цій частині нову постанову, якою вимоги ОСОБА_1 в цій частині - задовольнити частково.
Стягнути з Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області (17583, Чернігівська область, Прилуцький район, селище міського типу Ладан, вулиця Миру, будинок 77, корпус А, код ЄДРПОУ 04412449) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) моральну шкоду у розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн 00 коп.
В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від               11 вересня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий-суддя:                                                                     В.П. Мельничук

                     Судді:                                                                   Я.М. Василенко

                                                                                                     Я.М. Собків