УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2025 року
м. Київ
справа № 758/11567/24
провадження № 51-5589ск24
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про відвід колегії суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , 
установив:
Ухвалою колегії суддів Другої судової плати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24 грудня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху. ОСОБА_4  було вказано на недоліки поданої ним касаційної скарги та встановлено п`ятнадцятиденний строк для їх усунення з дня отримання копії ухвали.
До Верховного Суду 07 січня 2025 року надійшла касаційна скарга, яка викладена недержавною мовою, і яка містить заяву про відвід колегії суддів у складі:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , викладена частково українською мовою, а саме є цитування п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.
Перевіривши заяву колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
За приписами ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.
Нормами статей 75 і 76 КПК України передбачено обставини, що виключають участь судді у розгляді справи.
Як убачається із змісту заяви, ОСОБА_4 наведені у ній доводи про упередженість суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , зводяться до його незгоди з постановленою цією колегією суддів ухвалою від 24 грудня 2024 року.
Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 48).
Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 46).
Щодо суб`єктивного критерію, то презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.
Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при з`ясуванні питання про те, чи існують законні підстави для побоювання щодо відсутності безсторонності у певного судді, позиція заявника має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути ці побоювання об`єктивно виправдані.
Однак заявлений ОСОБА_4 відвід указаній колегії суддів не містить жодних даних, які б свідчили про наявність підстав, що передбачені зазначеними нормами кримінального процесуального закону, та обґрунтованих доводів про упередженість суддів. Жодних фактів, які можуть ставити під сумнів безсторонність суддів, як з точки зору об`єктивного, так і суб`єктивного критерію, заявник не навів. 
На думку колегії суддів, висловлені у заяві про відвід доводи зводяться лише до нічим не підтверджених сумнівів та припущень, які не можуть бути достатньою підставою для задоволення заяви про відвід у контексті положень п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.
Керуючись статтями 75, 76, 80, 81 КПК України, Суд
постановив:
У задоволенні заяви  ОСОБА_4 про відвід колегії суддів:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3