ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 р. 	Справа № 480/1258/24	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,
Суддів: Чалого І.С. ,  Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.10.2024, головуючий суддя І інстанції: С.М. Гелета, повний текст складено 14.10.24  по справі № 480/1258/24
за позовом                    Головного управління ДПС у Сумській області  
до                     ОСОБА_1                            
про стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Сумській області звернулось з позовною заявою до ОСОБА_1 , і просить суд стягнути з відповідача податковий борг:
- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 119220,28 грн, отримувач ГУК Сум.обл/КонотопськаМТГ/11010500 на р/рUА028999980333129341000018530, код отримувача 37970404, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банка одержувача 899998.
- з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 10556,79 грн, отримувач ГУК Сум.обл/Сумська обл /11011001 на р/р UА718999980313060137000018001, код отримувача 37970404, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банка одержувача 899998;
- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на суму 22220,89 грн, отримувач ГУК Сум.обл/Конотопська МТГ/11010100 на р/рUА938999980333159340000018530, код отримувача 37970404, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банка одержувача 899998;
- з військового збору на суму 2 890,92 грн, отримувач ГУК Сум.обл/Конотопська МТГ/11011000 на р/рUA288999980313090063000018530, код отримувача 37970404, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банка одержувача 899998;
- адміністративні штрафи та інші санкції на суму 1020,00 грн, отримувач ГУК Сум.обл/Конотопська МТГ/21081100 на р/рUA678999980313070106000018530, код отримувача 37970404, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банка одержувача 899998.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14.10.2024 адміністративний позов Головного управління ДПС у Сумській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1   ( АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 ) податковий борг:
- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 119220,28 грн, отримувач ГУК Сум.обл/КонотопськаМТГ/11010500 на р/рUА028999980333129341000018530, код отримувача 37970404, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банка одержувача 899998.
- з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 10556,79 грн, отримувач ГУК Сум.обл/Сумська обл /11011001 на р/р UА718999980313060137000018001, код отримувача 37970404, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банка одержувача 899998;
- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на суму 22220,89 грн, отримувач ГУК Сум.обл/Конотопська МТГ/11010100 на р/рUА938999980333159340000018530, код отримувача 37970404, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банка одержувача 899998;
- з військового збору на суму 2 890,92 грн, отримувач ГУК Сум.обл/Конотопська МТГ/11011000 на р/рUA288999980313090063000018530, код отримувача 37970404, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банка одержувача 899998;
- адміністративні штрафи та інші санкції на суму 1020,00 грн, отримувач ГУК Сум.обл/Конотопська МТГ/21081100 на р/рUA678999980313070106000018530, код отримувача 37970404, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банка одержувача 899998. 
ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подала апеляційну скаргу , вважає  що рішення є незаконним та необгрунтованим. В обґрунтування посилається на те , що 21 березня 2022 року ОСОБА_1 забравши свого малолітнього сина, виїхала за межі України до Республіки Польща через військову агресію РФ проти України. З цього часу вона постійно проживає в Республіці Польща і до України не поверталася. 16 жовтня 2024 року ОСОБА_1 через додаток «ДІЯ» отримала вищевказане рішення суду та дізналася як про наявність даної адміністративної справи за позовом Головного управління ДПС у Сумській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, так і про наявність податкових повідомлень-рішень від 16.10.2023 №661418282404 , №660818282404 , №661918282404, №661518282404, №661818282404, №661718282404,  від 16.10.2023 №661618282404  та №660518282404 . Отже в силу об`єктивних поважних причин ОСОБА_1 не отримала податкові повідомлення-рішення позивача за своєю податковою адресою та була позбавлена можливості у встановленому Законодавством України порядку оскаржити зазначені податкові повідомлення-рішення. ОСОБА_1 бажає захистити своє порушене право і звертається до суду про їх скасування. Також вказує , що під час розгляду даної адміністративної справи ОСОБА_1 не мала змоги реалізувати свої процесуальні права, визначені ст. ст. 44, 47 КАС України та сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи. Вважає , що суд першої інстанції у своєму рішенні неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи; визнав встановленими обставини, які є не доведеними; його висновки не відповідають обставинам справи; допустив порушення норм процесуального права. Просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити Головному управлінню ДПС у Сумській області у задоволенні позовних вимог.
Головне управління ДПС у Сумській області подало до суду відзив на апеляційну скаргу , не погоджується з твердженнями викладеними в апеляційній скарзі, вважає їх необгрунтованими, безпідставними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства. Вказує , що у даній справі вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу за узгодженими податковими повідомленнями - рішеннями (в адміністративному чи судовому порядку не оскаржувались), а отже, як зазначено в правовій позиції Верховного Суду питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом даного позову, оскільки податкові повідомлення- рішення, згідно з якими відповідні зобов`язання визначено, не є предметом дослідження у справі, а відповідно не має здійснюватись їх правовий аналіз. Вважає, що податкові повідомлення-рішення, на підставі яких виник податковий борг відповідача у розмірі 155 908,88 грн є узгодженими, оскільки Головним управлінням ДПС у Сумській області надсилались як податкова вимога, податкові повідомлення-рішення та інші документи за останнім відомим місцезнаходженням фізичної особи, яка міститься в інформаційній базі ДПС (відповідно до відомостей, поданих громадянами до контролюючого органу або фізичними особами-підприємцями державному реєстратору) , з відповідною заявою про зміну місця проживання ОСОБА_1 не зверталась. Податкові повідомлення-рішення направлялись відповідачу поштовим відправленням на адресу - АДРЕСА_1 , а саме №0600053690480 та повернулись з поштового відділення із зазначенням в довідці Укрпошти про причини повернення - адресат відсутній за вказаною адресою. Отже, беручи до уваги ту обставину, що суму заборгованості у розмірі 155908,88 грн відповідачем у встановлені законодавством строки не сплачено, наявність вказаного податкового боргу підтверджується доказами, які надавались позивачем при зверненні до суду, доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості не надано, тому вважає, що у Головного управління ДПС у Сумській області були законні підстави для звернення до суду з даним позовом. Просить суд залишити рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.10.2024 без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Учасникам по даній справі було направлено судом апеляційної інстанції та отримано останніми копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. копію апеляційної скарги, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа .
Згідно з ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено , що згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідач була з 11.09.20139 до 27.12.2018 включно зареєстрована як фізична особа підприємець (а.с. 57), а тому була платником податків і зборів, передбачених ПК України.
Відповідно до розрахунку податкової заборгованості, сформованого на підставі ІКПП ITC “Податковий блок”, у відповідача наявний податковий борг на загальну суму 155908,88 грн, а саме з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 119220,28 грн, з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 10556,79 грн,  з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на суму 22220,89 грн, з військового збору на суму 2 890,92 грн, адміністративні штрафи та інші санкції на суму 1020,00 грн.
Так, податковим повідомленням-рішенням від 16.10.2023 №661418282404 (а.с. 20) відповідачу нараховано податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 98825,07 грн (основний платіж - 89840,97 грн, штрафні (фінансові) санкції - 8984,10 грн).
Крім того, податковими повідомленнями-рішеннями від 16.10.2023 №660818282404 на суму 340,00 грн (а.с. 18), від 16.10.2023 №661918282404 на суму 159,44 грн (а.с. 19) до відповідача застосовані штрафні (фінансові) санкції з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування.
На підставі статті 129 Податкового кодексу України відповідачу нарахована пеня за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у загальній сумі 19895,77 грн (а.с. 5-8).
Також, податковим повідомленням-рішенням від 16.10.2023 №661518282404 (а.с. 22) відповідачу нараховано податкове зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 8235,42 грн (основний платіж - 7486,75 грн, штрафні (фінансові) санкції - 748,67 грн).
На підставі статті 129 Податкового кодексу України відповідачу нарахована пеня за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у загальній сумі 2321,37 грн (а.с. 5-8).
Крім того, податковим повідомленням-рішенням від 16.10.2023 №661818282404 на суму 1020,00 грн (а.с. 24) та від 16.10.2023 №661718282404 на загальну суму 21200,89 грн (основний платіж - 14025,15 грн, штрафні (фінансові) санкції - 1519,17 грн, пеня 5656,57 грн (а.с. 25) відповідачу нараховано податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати.
Також, податковим повідомленням-рішенням від 16.10.2023 №661618282404 на загальну суму 2890,92 грн (основний платіж - 1858,84 грн, штрафні (фінансові) санкції - 186,33 грн, пеня 845,75 грн (а.с. 26) відповідачу нараховано податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати.
Крім того, податковим повідомленням-рішенням від 16.10.2023 №660518282404 до відповідача застосовані штрафні (фінансові) санкції на суму 1020,00 грн (а.с. 27).
Податковим органом були направлені вищезазначені податкові повідомлення-рішення за податковою адресою відповідача, вважаються врученими платнику податків.
Податковим органом сформовано податкову вимогу форми “Ф” від 13.04.2017 №503-17, яка була надіслана за податковою адресою відповідача та отримана відповідачем, що підтверджується особистим підписом платника податків.
Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з того , що сума податкового боргу відповідачем не сплачена на час розгляду справи, податкові повідомлення-рішення не оспорювані, не є відкликаними чи скасованими в установленому порядку, тому позовні вимоги щодо стягнення податкового боргу з відповідача визнані судом правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог , виходячи з наступного.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані ПК України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин).
За визначенням, наведеним в підпункті 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з пунктом 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком платника податку є обчислення, декларування та/або сплата суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом.
Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Положеннями підпункту 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.
Положеннями п.п. 54.3.3. п. 54.3 ст. 54 ПК України встановлено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
За правилами п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
За змістом пункту 56.17 статті 56 ПК України процедура адміністративного оскарження закінчується, зокрема, днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.
Відповідно до вимог пункту 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Днем узгодження нарахованих фізичній особі контролюючим органом податкових зобов`язань, у разі якщо платник податків не подає скаргу на податкові повідомлення-рішення до контролюючого органу вищого рівня чи не оскаржує їх до суду, є одинадцятий календарний день, що настає за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення.
Аналіз наведених норм податкового законодавства показав, що порушення платником законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є підставою для вжиття контролюючим органом за платника податків і на користь держави заходів щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, у тому числі з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Поряд з цим, колегія суддів зазначає і вважає за можливе погодитись із доводами апелянта про те, що предметом доказування у даній адміністративній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Податкового кодексу України.
Одночасному встановленню підлягає наявність у відповідача узгодженої податкової заборгованості та не сплаченої в установлені порядок і строки, вжиття контролюючим органом заходів щодо погашення податкового боргу, у тому числі шляхом надсилання платнику податкової вимоги про сплату боргу.
Колегія суддів зазначає, що при вирішенні спору про стягнення податкового боргу, суд позбавлений можливості перевіряти правомірність здійснення нарахування грошових зобов`язань в результаті несплати яких податковий орган дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення податкового боргу.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 09.07.2019 у справі № 821/2205/15-а, від 03.02.2022 у справі № 560/4343/19, від 12.07.2022 у справі №160/7345/20, від 15.06.2023 у справі №160/13436/22.
Так, у спорах за позовом контролюючого органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню підлягають, зокрема, факт узгодженості грошового зобов`язання, а саме факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) податкового повідомлення-рішення, яким контролюючим органом визначене грошове зобов`язання, чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання, зокрема і самостійно визначеного платником податку, протягом строків, визначених законодавством, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу та інше.
Колегія суддів наголошує, що в межах розгляду справи за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань, що визначені (нараховані) платнику податковим повідомленням - рішенням. Правомірність та правильність такого нарахування має здійснюватися судом у провадженні саме за позовом платника податків про оскарження податкових повідомлень-рішень, або у межах справи про стягнення податкового боргу, де заявлено зустрічний позов.
Суд звертає увагу, що в адміністративному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин). Під час розгляду справи суд зв`язаний предметом та підставами заявлених позивачем вимог. Вказаний принцип знайшов своє відображення у частині другій статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій вказано, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, та в межах позовних вимог.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові у справі № 480/13804/21 від 27.06.2023.
Факт узгодження грошового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. Невиконання обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.
Відповідно до пункту 58.2. статті 58 ПК України  форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до пункту 58.3. статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42цього Кодексу.
Податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті (пункт 42.1 статті 42 ПК України).
Відповідно до пункту 42.2. статті 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (пункт 42.5 ст. 42 ПК України).
Судовою палатою з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 23.05.2022 у справі №810/3116/18 зазначено, що відповідно до пункту 42.2. статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.
У постанові від 09.10.2018 у справі № 820/1864/17 Верховний Суд зазначив, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.
Отже обов`язку контролюючого органу щодо направлення платнику податків, зокрема, акту перевірки та податкового повідомлення - рішення у спосіб, визначений статтями 42, 58 Податкового кодексу України, кореспондує також і обов`язок такого платника добросовісно ставитись до отримання відповідної кореспонденції (у разі застосування пунктів 42.4, 58.3) від органів ДПС України.
Верховний Суд у постанові від 24.01.2019 у справі № 826/14361/16 зазначив, що для встановлення факту направлення (вручення)   податкового повідомлення-рішення поштою у встановленому законодавством порядку, дослідженню підлягають:
- відповідність адреси одержувача у поштовому відправленні місцю проживання або останньому відомому місцезнаходженню фізичної особи;
- повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, в якому зазначено дату вручення або причини невручення;
- відповідність дати відправлення на корінці податкового повідомлення-рішення даті, зазначеній у повідомленні про вручення рекомендованого поштового відправлення тощо.
У пункті 8 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270 оператори поштового зв`язку надають послуги з пересилання внутрішніх та міжнародних поштових відправлень, поштових переказів, зокрема, до внутрішніх поштових відправлень належать: листи - прості, рекомендовані, з оголошеною цінністю. Пунктом 11 Правил визначено, що поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю.
Згідно з пунктом 19 Правил внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.
Повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу-повідомлення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача (пункт 2 Правил). 
Відповідно до пункту 62 Правил у разі подання для пересилання реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу з повідомленням про його вручення відправник заповнює бланк повідомлення на свою поштову адресу або адресу особи, якій за його дорученням належить надіслати повідомлення після вручення поштового відправлення, поштового переказу.
Відповідно до п. 101 Правил у разі неможливості вручення адресатам (одержувачам) поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом строку, що встановлюється оператором поштового зв`язку, відправлення “EMS” - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод. Строк зберігання за заявою відправника/адресата (одержувача) і за додаткову плату може бути продовжений. У разі невручення рекомендованого листа з позначками “Судова повістка”, “Повістка ТЦК” або реєстрованого поштового відправлення з позначкою “Адміністративна послуга” такі відправлення разом з бланком повідомлення про вручення повертаються за зворотною адресою у порядку, визначеному в пунктах 81, 82, 83, 84, 91, 99 цих Правил, із зазначенням причини невручення.
Дослідивши копію зворотного поштового повідомлення (а.с.17 звор.стор.) , яке надано податковим органом як доказ вручення відповідачці податкових повідомлень-рішень від 16.10.2023 №661418282404 , №660818282404 , №661918282404, №661518282404, №661818282404, №661718282404, від 16.10.2023 №661618282404  та №660518282404, на підставі яких виник податковий борг відповідачки у розмірі 155 908,88 грн про стягнення якого заявлені позовні вимоги , колегія суддів звертає увагу , що зі змісту такого не можливо встановити того, які саме документи направлялися позивачці цим поштовим відправленням. Відсутні будь-які вказівки про направлення саме вказаних вище ППР.
Таке рекомендоване зворотне поштове повідомлення містить лише дату подання поштового відправлення до відділення поштового зв`язку.
Також, колегія суддів звертає увагу на те ,що таке зворотне поштове повідомлення не заповнено в графі «Заповнюється в об`єкті поштового зв`язку місця призначення» , а саме не відображено відомості щодо вручення або невручення такого поштового відправлення  та  у разі невручення причини неможливості вручення.
За зазначеним трек-номером у зв`язку зі спливом часу інформація на сайті АТ «Укрпошта» вже відсутня
Копія конвенту із зображенням довідки про причини повернення ф. 20  (а.с 17) не дає можливості встановити , що така довідка складена саме у зв`язку з неможливістю вручення поштового відправлення саме ОСОБА_1 , яким податковий орган направляв податкові повідомлення-рішення від 16.10.2023 №661418282404 , №660818282404 , №661918282404, №661518282404, №661818282404, №661718282404, від 16.10.2023 №661618282404  та №660518282404 .
Оригінал конверту та поштового відправлення податковий орган до суду для огляду не надав.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Порядку № 1204 структурний підрозділ контролюючого органу, який склав податкове повідомлення-рішення відповідно до Кодексу, роздруковує його у двох примірниках (податкові повідомлення-рішення за формами «Ф» та «МПЗФ» - в одному примірнику) та після погодження з підрозділами правової роботи передає на підпис керівнику (виконувачу його обов`язків, його заступнику або уповноваженій особі) контролюючого органу.
Після підписання податкове повідомлення-рішення (крім податкових повідомлень-рішень за формами «Ф» та «МПЗФ») не пізніше наступного робочого дня надсилається (вручається) платнику податків.
Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Розділу ІІІ Порядку № 1204 дата надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення проставляється працівником структурного підрозділу контролюючого органу, якій склав це податкове повідомлення-рішення,- у разі надіслання податкового повідомлення-рішення листом з повідомленням про вручення. При цьому повідомлення про вручення прикріплюється до примірника податкового повідомлення-рішення, який залишився в контролюючому органі (при направленні податкових повідомлень-рішень форм «Ф» та «МПЗФ» - до корінця податкового повідомлення-рішення).
Корінці податкових повідомлень-рішень від 16.10.2023 №661418282404 , №660818282404 , №661918282404, №661518282404, №661818282404, №661718282404, від 16.10.2023 №661618282404  та №660518282404 податковим органом до суду не надавались.
Будь-яких інших доказів, які б спростовували позицію позивачки щодо неотримання нею ППР від 16.10.2023 №661418282404 , №660818282404 , №661918282404, №661518282404, №661818282404, №661718282404, від 16.10.2023 №661618282404 та №660518282404, на підставі яких виник податковий борг відповідачки у розмірі 155 908,88 грн. про стягнення якого заявлені позовні вимоги , відповідачем  до суду надано не було.
За таких обставин, колегія  дійшла висновку, що контролюючим органом не доведено сам факт направлення платнику податків ППР від 16.10.2023 №661418282404 , №660818282404 , №661918282404, №661518282404, №661818282404, №661718282404, від 16.10.2023 №661618282404 та №660518282404, на підставі яких виник податковий борг відповідачки у розмірі 155 908,88 грн про стягнення якого заявлені позовні вимоги.
Колегія суддів зазначає , що положення податкового законодавства вказують на те, що у спорах за позовом податкового органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню судами підлягає факт узгодженості грошового зобов`язання, зокрема факт доведення до платника податків інформації про наявний у нього податковий борг, слід перевіряти  узгодженість податкового повідомлення-рішення, як джерела формування та виникнення податкового боргу, з огляду  , крім іншого , на  факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу, тощо.
Щоб певну суму назвати податковим боргом, така сума повинна бути безперечно доведена до боржника, про наявність суми несплаченого податку, платник податків повинен бути повідомлений. Податковий орган звертаючись до суду з позовом про стягнення податкового боргу повинен провести узгодження суми боргу, оскільки податковим боргом визначається сума узгодженого грошового зобов`язання.
Щодо необхідності узгодження податкового боргу, перед звернення до суду з позовом про примусове його стягнення, неодноразово вказував Верховний Суд, зокрема у постановах від 10.04.2020 року у справі №813/7758/14, від 11.11.2020 року у справі № П/811/1091/16, від 09.06.2020 року у справі №810/272/16.
Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
При вирішенні спорів щодо стягнення боргу, зокрема якщо предметом спору є факт надсилання податкової вимоги, апеляційний суд враховує, що обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.
Позивачем як суб`єктом владних повноважень не доведено факту належного надсилання податкових повідомлень-рішень, якими визначені податкові зобов`язання та обов`язок їх сплатити.
Враховуючи вищенаведене , грошове зобов`язання згідно вказаних ППР є неузгодженим.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відсутні правові підстави вважати податкові повідомлення-рішення від 16.10.2023 №661418282404 , №660818282404 , №661918282404, №661518282404, №661818282404, №661718282404, від 16.10.2023 №661618282404 та №660518282404 належним чином направленими та врученими відповідачці , а визначені ними грошові зобов`язання, узгодженими у спосіб, встановлений ПК України, що, як наслідок, не дає права контролюючому органу на стягнення податкового боргу, що виник у зв`язку з їх несплатою  та має наслідком відмови у задоволенні такого позову.
Наведене не враховано судом першої інстанції, що призвело до невірного вирішення справи по суті.
Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.
Не врахування судом першої інстанції зазначених обставин, призвело до неправильного вирішення справи, а відтак рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно до положень ст. 317 КАС України з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні вимог Головного управління ДПС у Сумській області.
Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з п. 1, п. 4 ст. 317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційна скарга підлягає задоволенню. 
Керуючись ст. ст.  242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328  Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу    задовольнити.
Рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 14.10.2024 по справі № 480/1258/24  скасувати.
Прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позову Головного управління ДПС у Сумській області відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.Г. Подобайло 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	І.С. Чалий    І.М. Ральченко