ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 676/4088/24
Провадження № 22-ц/820/177/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,
секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,
                       з участю представниці позивачки, 
               
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Семенюк В.В. від 04 жовтня 2024 року.
Заслухавши доповідача, учасника справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У червні 2024 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з позовом до відповідача, вказувала, що вона є вдовою померлого ОСОБА_2 , який перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, як одержувач пенсії, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.05.2023 року по справі № 560/1665/23, визнано протиправними дії ГУ Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у здійсненні з 01.04.2019 року перерахунку пенсії ОСОБА_2 , виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці ГУ ДСНС України в Хмельницькій області від 22.11.2022 року №311. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 , на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.11.2022 року №311, з урахуванням раніше виплачених сум.
На виконання судового рішення по справі № 560/1665/23 нараховано доплату до пенсії за період з 01.04.2019 року по 31.07.2023 року у розмірі 143733,78 грн.
Вказана сума недоотриманої пенсії 143733,78 грн. відповідно до рішення суду у справі № 560/1665/23 за життя підлягала виплаті ОСОБА_2 , однак на день його смерті не була йому виплачена.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, згідно довідки Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району №368/12-03-13 від 25.09.2023 року спадкодавець ОСОБА_2 та дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до дня смерті чоловіка проживали та були зареєстровані разом за адресою по АДРЕСА_1 . 
Позивачка вказувала, що як дружина померлого, є його спадкоємицею першої черги та прийняла спадщину після смерті чоловіка, отримала відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.02.2024 року.
Успадкувати заборгованість по сплаті пенсії ОСОБА_2 не могла, оскільки на запит нотаріуса за №9/02-14 від 30.01.2024 року ГУ Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 07.02.2024 року №2200-0504-8/12758 повідомило, що виконання рішення суду здійснюється за окремою бюджетною програмою.
Однак відповідач відмовив у виплаті недоотриманої пенсії та повідомив про необхідність звернення до суду із заявою про заміну стягувача належним правонаступником. 
Тому позивачка просила стягнути на її користь недоотриману пенсію в розмірі 143733,78 грн. в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 жовтня 2024 року позов задоволено.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом, після смерті чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Баговиця Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, недоотриманої ним пенсії в розмірі 143733,78 грн.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судовий збір в сумі 1211,20 грн.
В апеляційній скарзі Головне управління ПФУ в Хмельницькій області просить скасувати рішення суду як незаконне та відмовити в позові. Кошти згідно проведеного перерахунку на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.10.2022 року у справі № 560/1665/23 не виплачені ОСОБА_2 за життя через відсутність відповідного фінансування. Рішення про заміну сторони виконавчого провадження відсутнє.
Згідно ст. 61 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. 
Позивачкою не надано доказів того, що ОСОБА_1 є єдиним членом сім`ї померлого ОСОБА_2 і має право на одержання сум, нарахованих на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.05.2023 року у справі №560/1665/23. Тому немає підстав для стягнення на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 недоотриманої пенсії 143733,78 грн. недоотриманої пенсії.
У відзиві ОСОБА_1 просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення як безпідставну. Зазначає, що є єдиною спадкоємицею після смерті чоловіка, та прийняла спадщину після смерті померлого чоловіка, отримала відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.02.2024 року, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину. Твердження ГУ Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, що недоотримана пенсія спадкодавцю за життя не була виплачена у зв`язку із відсутністю фінансування, не може впливати на законність судового рішення та на права позивача щодо стягнення недоплаченої пенсії на її користь як спадкоємця особи, яка за життя набула право на цю пенсію, однак не отримала її.
В засідання апеляційного суду представник апелянта не з`явився, будучи повідомленим про розгляд справи.
Представниця позивачки просила залишити апеляційну скаргу без задоволення як безпідставну.
Позивачка надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності.
Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Так, встановлено, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.05.2023 року по справі № 560/1665/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019 року, відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.11.2022 року №311, з урахуванням раніше виплачених сум.
Постановою державного виконавця №72173322 від 06.07.2023 року відкрито виконавче провадження про зобов`язання ГУ Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 , виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці ГУ ДСНС України в Хмельницькій області від 22.12.2022 року №311, з урахуванням раніше виплачених сум.
Згідно проведеного розрахунку ГУ ПФ України в Хмельницькій області нарахована доплата до пенсії ОСОБА_2 на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.05.2023 року у справі №560/1665/23 за період з 01.04.2019 року по 31.07.2023 року складає 143733, 78 грн.
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі.
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яку у встановленому порядку прийняла його дружина ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.02.2024 року, зареєстрованого в реєстрі №134 (земельна ділянка); свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.02.2024 року, зареєстрованого в реєстрі №138 (житловий будинок); свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.02.2024 року, зареєстрованого в реєстрі №139 (земельна ділянка).
Наведене підтверджується матеріалами справи.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що суми пенсії, які не були одержані спадкодавцем за життя, входять до складу спадщини за сукупності наступних умов: спадкодавець за життя мав право на їх одержання та не реалізував це право; після смерті спадкодавця відсутні члени його сім`ї, відтак ці кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача як єдиного спадкоємця першої черги за законом, що належно прийняв спадщину. 
Доводи апеляційної скарги про помилковість таких висновків суду є безпідставними.
Так, відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (ст.ст.1218, 1219 ЦК України).
За змістом ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
За нормами ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини (ст. 1227 ЦК України).
Згідно з постановою Верховного Суду від 14.02.2022 року у справі №243/13575/19 стаття 1227 ЦК України встановлює сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (ст. 1227 ЦК) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. 
Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23.09.2020 року справа №428/6685/19 положення ч.ч. 2, 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості – переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.
Відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.
Згідно з ст. 46 цього ж Закону нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Відповідно до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ) суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
У разі відсутності у померлого пенсіонера з числа військовослужбовців (інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ) членів сім`ї, які належать до кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або членів сім`ї, які проживали разом із ним на день його смерті, або у випадку, коли вказані особи у межах визначених законом строку не звернулися за отриманням сум пенсії, які належали померлому пенсіонерові, правовідносини пов`язані з отриманням цих сум пенсії, що підлягали виплаті такому пенсіонерові за його життя, стають спадковими.
Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду у справі №560/14067/21 від 15.02.2024 року.
У матеріалах справи відсутні відомості щодо наявності членів сім`ї у ОСОБА_1 , які належать до кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Члени сім`ї, які проживали разом із ним на день його смерті, у межах визначених законом строку не звернулися за отриманням сум пенсії, які належали померлому пенсіонерові.
Наведене цілком спростовує доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для відмови в позові згідно ст. 61 Закону № 2262-ХІІ. 
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що слід стягнути з ГУ Пенсійного фонду України у Хмельницькій області на користь позивачки недоотриману ОСОБА_2 за життя пенсію 143733,78 грн., оскільки інших членів сім`ї спадкоємця не встановлено і такі до Пенсійного фонду з указаного приводу не звертались, а Пенсійний фонд в квітні 2024 року, вже після спливу шести місяців після відкриття спадщини відмовився виплатити позивачці зазначені успадковані кошти.
Посилання апелянта на те, що позивачкою не доведено, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 спростовуються матеріалами справи, зокрема, наявним в матеріалах справи свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.02.2024 року, зареєстрованого в реєстрі №138 (житловий будинок); свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.02.2024 року, зареєстрованого в реєстрі №139 (земельна ділянка), довідкою Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №368/12-06-13 від 25.09.2023 року. 
Суд також не приймає до уваги посилання апелянта на відсутність порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду.
Судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.
Відтак особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції по суті спору.
Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається. 

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390  ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення.
Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 жовтня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 29 січня 2025 року.

Судді                                                         Л.М. Грох

                                                                        Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк