КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження                                                           Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/2995/2025
 
П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
  м. Київ                                                                                     Справа № 754/10056/23
 
24 лютого 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів  Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді  - Ратнікової В.М.
суддів                         - Борисової О.В.    
                                    - Левенця Б.Б.
 при секретарі            - Уляницькій М.В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 05 вересня 2024 року, постановлену під головуванням судді Галась І.А., у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії, рішення державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_3 в межах примусового виконання рішення Деснянського районного суду міста Києва № 754/10056/23 за позовом Обслуговуючого кооперативу Житлово - будівельний кооператив «Хімік-14» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-  
в с т а н о в и в:
 
У серпні 2024 року  ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії та рішення державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_3.
В обґрунтування вимог скарги зазначала, що заступником начальника відділу Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_3постановою від 19 лютого 2024 року відкрито виконавче провадження                 № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 754/10056/23, виданого 08 лютого 2024 року Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Хімік-14» заборгованості за спожиті житлові послуги у сумі 28441,89 грн., інфляційних втрат у сумі 9856, 82 грн, 3% річних у розмірі 3764, 27 грн та витрат по сплаті судового збору у розмірі 2684, 00 грн.
З такою постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 19лютого 2024 року вона не може погодитисьз підстав відсутності Державних символів України на печатці в офіційному бланку постанови про відкриття виконавчого провадження та порушення присяги.
Зазначала, що згідно запиту від 13березня 2024 року за № 8324 стало відомо про порушення присяги фізичною особою Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (М. Київ) ОСОБА_3 та відсутніть органу державної влади з назвою «Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)».
21 січня 2015 року Постановою Кабінету Міністрів Державна виконавча служба України та Державна реєстраційна служба України були ліквідовані як самостійні юридичні особи, а 30 січня 2015 року наказом Міністерства юстиції Головні управління юстиції (ГУЮ) було перейменовано на Головні територіальні управління юстиції (ГТУЮ), як самостійні управління ДВС та службиреєстрації перетворено на структурні підрозділи у складі ГТУЮ,
Заявник вважала, що не були створені за законом як органи державної влади та сама ОСОБА_3 ніколи не присягала Українському народу. Відповідно державний виконавець ОСОБА_3 не могла виступати від імені «Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (М. Київ)» та не могла у законний спосіб відкрити виконавче провадження № НОМЕР_1 від 19 лютого 2024 року, а відтак, постанова про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 19 лютого 2024 року та постанова про стягнення з боржника основної винагороди від 19 лютого 2024 року є такими, щоне відповідають вимогам виконавчого документа у відповідності до ч.3 ст. 4 «вимоги до виконавчого документа» Закону України «Про виконавче провадження» та ч. 3 ст. 431 ЦПК України про скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України, щоє обов`язковим.
З урахуванням наведеного,     ОСОБА_1 суд:визнати протиправними дії державного виконавця ОСОБА_3; визнати протиправною відкриття та скасувати постанову у виконавчому провадженні                          № НОМЕР_1 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість накористь Обслуговуючого кооперативу«Житлово-будівельний кооператив «Хімік-14».
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 05 вересня 2024 року скаргу ОСОБА_1 на дії, рішення державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_3 в межах примусового виконання рішення Деснянського районного суду міста Києва                              № 754/10056/23 за позовом Обслуговуючого кооперативу Житлово - будівельний кооператив «Хімік-14» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишено без розгляду.
Роз`яснено скаржнику право на повторне звернення до суду на загальних підставах.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, заявник   ОСОБА_1 а подала апеляційну скаргу, в якій за результатом апеляційного перегляду справи просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 05 вересня 2024 року, справу направити на новий розгляд.
В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що 03 вересня 2024 року вона подала до суду клопотання про долучення доказів, а саме: запиту від 21 серпня 2024 року за № 26079, на підставі якого їй стало відомо про порушення присяги фізичної особи Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (М. Київ) ОСОБА_3 та відсутність органу державної влади з назвою «Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)».
Заявник вважає, що враховуючи поданий доказ, вона,     ОСОБА_1 , не пропустила строк подачі скаргиі тому не заявляла про поновлення такого строку, а тому підстави для залишення її скарги без розглядувідсутні.
Оскільки судом першої інстанції прийнято судове рішення без урахування істотних доказів у справі, тона переконання заявника, наявні підстави для скасування ухвали суду першої інстанціївід 05 вересня 2024 року.
У відзиві на апеляційну скаргу представник Обслуговуючого кооперативу Житлово - будівельний кооператив «Хімік-14» адвокат Ковальова Олена Олександрівна просить в задоволенні вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 05 вересня 2024 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця ОСОБА_3 в межах примусового виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2023 року у цивільній справі №754/10056/23 за позовом ОК «ЖБК «Хімік-14» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити у повному обсязі.
Сторона стягувача вважає, що боржник за виконавчим провадженням     ОСОБА_1 ,  намагаючись уникнути виконання судового рішення або принаймні затягти його в часі, неодноразово зверталась до Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із скаргами на рішення і дії державного виконавця, вимагаючи скасування постанов про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про накладення арешту на майно боржника, про арешт коштів боржника, заявляла відвід виконавцю. Свої скарги вона мотивує лише власними сумнівами щодо легітимності діяльності органів державної виконавчої служби, факту складання присяги державного службовця її посадовими особами, претензіями до зовнішнього вигляду печатки Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
Такі дії скаржника, на думкку сторони стягувача, є нічим іншим, як зловживанням правом на звернення до суду.
У відзиві на апеляційну скаргу державний виконавець Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_3 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги  ОСОБА_1 , аухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 05 вересня 2024 року залишити без змін.
Зазначає, що з даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що 16.02.2024 року до Відділу надійшла заява Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельного кооперативу «Хімік-14» про прийняття до примусового виконання виконавчого листа Деснянського районного суду м. Києва                 № 754/10056/23, виданого 08.02.2024року,  про стягнення з ОСОБА_1 на користь Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Хімік-14» заборгованості за спожиті житлові послуги у сумі 28441,89 гри., інфляційних втрат у сумі 9856,82 грн., 3 % річних у розмірі 3764,27 грн та витрат по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн.
Керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», 19.02.2024 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження (ВП НОМЕР_1).
В рамках виконавчого провадження НОМЕР_2 винесено постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 4474,69 грн, про арешт коштів боржника на загальну суму 49490,67 грн, про арешт майна боржника на загальну суму 49490,67 грн.
Копії вищевказаних постанов було направлено ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 рекомендованим листом (трекінг відправлення 0600089694334). Перевіркою статусу відстеження встановлено, що відправлення вручено особисто 26.02.2024 року.
Крім того, 21.02.2024 на прийом до заступника начальника з`явилась ОСОБА_1 та ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження, в тому числі, отримала копії постанов про відкриття виконавчого провадження, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про арешт майна боржника, про арешт коштів про, що свідчить її особистий підпис у матеріалах виконавчого провадження.
03.04.2024 року на прийом до заступника начальника вдруге з`явилась ОСОБА_1 та ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження, про що свідчить її особистий підпис у матеріалах виконавчого провадження.
Із скаргою до суду на постанову про відкриття виконавчого провадження   ОСОБА_1 звернулась 27 серпня 2024 року, тобто, порушивши строки на оскраження такої постанови.
На думку державного виконавця, обставини викладені  ОСОБА_1 у скарзі не є підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.
У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник стягувача Обслуговуючого кооперативу Житлово - будівельний кооператив «Хімік-14» - Ковальова Олена Олександрівнапросила апеляційну скаргу заявника (боржника за виконавчим провадженням)   ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Заявник (боржник за виконавчим провадженням)  ОСОБА_1 та державний виконавець Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_3 в судове  засідання не з`явились. Про день та час слухання справи судом апеляційної інстанції повідомлялись у встановленому законом порядку.
У поданій заяві від 18 лютого 2025 року заявник (боржник за виконавчим провадженням) ОСОБА_1 просила суд розглядати справу за її відсутності. Вимоги своєї апеляційної скарги підтримує у повному обсязі та просила задовольнити.
Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 
За наявності такого клопотання суд не вправі відкладати розгляд справи у зв?язку із неявкою цієї особи до суду.
Відповідності до вимог статті 128, 130, 211, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у відсутності заявника (боржника за виконавчим провадженням)  ОСОБА_1 та державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_3.
Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., поясненння сторони стягувача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзивів на апеляційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається й учасниками справи не заперечується, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 16 січня 2024 року, задоволено позов Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Хімік-14» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлові послуги.
Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Хімік-14» заборгованість за спожиті житлові послуги у сумі 28441, 89 грн., інфляційні втрати у сумі 9856, 82 грн., 3 % річних у розмірі 3764, 27 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі                      2684, 00 грн (справа №754/10056/23).
Судове рішення у справі №754/10056/23 набрало законної сили та Деснянським районним судом міста Києва видано виконавчий лист на виконання вказаного судового рішення, який подано стягувачем до органу, який здійснює примусове виконання рішень.
З інформації про виконавче провадження вбачається, що 16 лютого 2024 року до Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельного кооперативу «Хімік-14» про прийняття до примусового виконання виконавчого листа  № 754/10056/23, виданого 08лютого 2024 року Деснянським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Хімік-14» заборгованості за спожиті житлові послуги у сумі 28441,89 грн, інфляційних втрат у сумі 9856,82 грн, 3 % річних у розмірі 3764,27 грн та витрат по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн.
19 лютого 2024 року заступником начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП НОМЕР_1) - а.с. 30-31.
Із наданих учасниками справи та досліджених письмових доказів судом встановлено, що заявник (боржник за виконавчим провадженням)   ОСОБА_1 обізнана про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 (а.с. 8).
25 лютого 2024 року (вхідний №6298 від 26 лютого 2024 року) боржник за виконавчим провадженням   ОСОБА_1 зверталася до начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зі скаргою, в якій просила скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 19 лютого 2024 року ВП НОМЕР_1(а.с.28-29).
27 серпня 2024 року ОСОБА_1 подала до суду скаргу на дії та рішення державного виконавця, в якій просила суд визнати протиправними дії державного виконавця ОСОБА_3; визнати протиправною відкриття та скасувати постанову у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 про стягнення з  ОСОБА_1 заборгованість накористь Обслуговуючого кооперативу«Житлово-будівельний кооператив «Хімік-14».
Постановлюючи ухвалу про залишення без розгляду скарги  ОСОБА_1 на дії, рішення державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Київ)ОСОБА_3, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що  скаржником при зверненні до суду із зазначеною скаргою пропущено, встановлений частиною 1 статті 449 ЦПК України, десятиденний строк на звернення зі скаргою та скаржником не додано заяви про поновлення строку, в скарзі таке клопотання не викладене, також, заявник не скористалась правом заявити таке клопотання під час судового розгляду в судовому засіданні, а тому наявні підстави для залишення такої скарги без розгляду.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах.
Так, відповідно до статті 447 ЦПК, частини першої статті 19, частини першої статті 74 Закону «Про виконавче провадження» право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного/приватного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають  сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи.
Разом з тим, цивільним процесуальним законом встановлюються строки в межах яких вчиняються процесуальні дії.
Строки для звернення зі скаргою визначені статтею 449 ЦПК України.
Частиною 1 статті 449 ЦПК України передбачено, що  скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.
Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом - частина 2 статті 449 ЦПК України.
Визначений частиною першої статті 449 ЦПК України строк для звернення зі скаргою є процесуальним і може бути поновлений за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою.
Вирішення цього питання відбувається за загальними правилами, встановленими главою 6 розділу 1 ( статті 120-127) ЦПК України.
Отже, під час оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, на виконанні яких перебуває виконавчий документ, слід дотримуватися відповідних положень розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України, зокрема щодо права на звернення зі скаргою у строк 10 календарних днів, визначений пунктом «а» частини першої статті 449 ЦПК України.
Схожий за своїм змістом висновок щодо співвідношення загальної та спеціальної норми, згідно з якими норми, передбачені законом про виконавче провадження, є загальними, а норми, передбачені процесуальним кодексом, є спеціальними, тому строк на оскарження необхідно обраховувати в календарних днях викладено у змісті постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі                          № 920/149/18.
Суд першої інстанції врахував зазначені положення закону та дійшов обгрунтованого висновку про те, що системний аналіз вказаних процесуальних норм разом із положеннями пункту «а» частини першої статті 449 ЦПК України, статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто, після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод.
З таким висновком погоджується і колегія суддів апеляційного суду, виходячи з наступного.
За змістом статті 81 ЦПК України обов`язок доказування поважності причин пропуску процесуальних строків та подача заяви про їх поновлення покладається на зацікавлену сторону.
При зверненні до суду зі скаргою на дії державного/приватного виконавця саме на заявника покладається обов`язок доведення наявності обставин, які унеможливили його звернення з такою скаргою у строк, встановлений законом.
Згідно зі статтею 122 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
Статтею 123 ЦПК України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша статті 127 ЦПК України).
Отже, згідно з статтями 120, 126, 127 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом; право на вчинення процесуальної дії втрачаються із закінченням строку; суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.
Таким чином, процесуальні документи, подані особами, які беруть участь у справі, поза межами встановлених законом процесуальних строків на вчинення певних процесуальних дій, не розглядаються до тих пір, поки судом не вирішено питання про поновлення або продовження процесуального строку за клопотанням особи, яка цей строк пропустила.
У постанові від 18 листопада 2020 року у справі № 466/948/19 (провадження                     № 61-16974св19) Верховний Суд вказав, що «строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. Водночас заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові».
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи,  боржник за виконавчим провадженням     ОСОБА_1 , звертаючись 25 лютого 2024 року (вхідний №6298 від 26 лютого 2024 року) до начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зі скаргою про скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження (ВП НОМЕР_1), знала про винесення 19 лютого 2024 року постанови про відкриття виконавчого провадження                   № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа № 754/10056/23, виданого 08 лютого 2024 року Деснянським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Хімік-14» заборгованості за спожиті житлові послуги, проте, зі скаргою на вказану постанову державного виконавця ОСОБА_1 звернулась до суду лише 27 серпня 2024 року, тобто, з пропуском встановленого законом десятиденного строку, в якій відсутнє клопотання про його поновлення.
Правовим наслідком пропуску такого строку, відповідно до вимог статей 126, 449 ЦПК України, роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», є залишення скарги без розгляду і заборона вирішувати скаргу по суті. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.
Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції, який установивши, що скарга  ОСОБА_1 на дії, рішення державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_3 подана з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, дійшов обгрунтованого висновку про залишення скарги без розгляду, з роз`ясненням скаржнику права на повторне звернення до суду на загальних підставах.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що вона не пропустила строк подачі скаргиі тому не заявляла про поновлення такого строку, спростовуються матеріалами справи й зводяться до власного тлумачення   ОСОБА_1 норм права та незгоди з висновком суду першої інстанції, що не може бути правовою підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.
Отже, доводи апеляційної скарги заявника  ОСОБА_1 , матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що ухвала Деснянського районного суду міста Києва від 05 вересня 2024 року є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав для її скасування немає, а тому апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.  
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 05 вересня 2024 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

 
Головуючий:                                       Судді: