ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року	Львів	Справа № 380/9850/24 пров. № А/857/1781/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді:                                                 Гудима Л.Я.,
суддів:                                                                      Качмара В.Я., Кузьмича С.М.,

за участю секретаря судового засідання:             Кулабухової М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2024 року, головуючий суддя – Сидор Н.Т., ухвалене о 15:50 год. у м. Львові, повний текст якого складено 16.12.2024 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-

                                                      В С Т А Н О В И В:

Позивач – ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ГУНП у Львівській області, в якому просив  визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції Львівській області від 04.04.2024 року №1297 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Самбірського РВП ГУНП» в частині накладення на капітана поліції ОСОБА_1 , начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, дисциплінарного стягнення – звільнення зі служби в поліції; визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 22.04.2024 року №229о/с про звільнення капітана поліції ОСОБА_1 , начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, зі служби в поліції; поновити капітана поліції ОСОБА_1 на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, з 22.04.2024 року; стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь капітана поліції ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 22.04.2024 року по день поновлення на посаді, з урахуванням податків і зборів, включаючи середнє грошове забезпечення за один місяць, що підлягає негайному виконанню; рішення суду в частині поновлення капітана поліції ОСОБА_1 з 22.04.2024 року на службі в поліції на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області та в частині стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, звернути до негайного виконання.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що службове розслідування стосовно ОСОБА_1 та його підлеглих, за результатами якого видано наказ №1297, відповідачем проведено безпідставно, з порушенням встановленого порядку, упереджено та однобоко. Жодних корупційних правопорушень ОСОБА_1 не вчиняв, а всі інші вказані порушення (як ті, що допустили підлеглі ОСОБА_1 , та і ті, що можливо й допустив сам ОСОБА_1 ) носять формальний характер і не призвели до настання жодної шкоди. Даний факт є очевидним і підтверджується, зокрема, тим фактом ні в оскарженому наказі №1297, ні у висновку службового розслідування не зазначено виду та розміру шкоди, завданого в результаті означених порушень. З огляду на викладене, позивач вважав протиправними та такими, що підлягають скасуванню оскаржені накази. Просить суд поновити його на посаді та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2024 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити. 
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тими ж доводами, що зазначались ним у поданому адміністративному позові, однак судом попередньої інстанції не взято до уваги при прийнятті оскарженого рішення.
В судовому засіданні позивач та його представник підтримали подану апеляційну скаргу, вважають оскаржене рішення суду незаконним та повністю підтримали доводи, зазначені у апеляційній скарзі.
Представник відповідача заперечив проти апеляційної скарги, вважає оскаржене рішення суду законним та обґрунтованим та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ, в подальшому проходив службу в Національній поліції України, остання посада – начальник сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області.
21.03.2024 року до ГУНП у Львівській області надійшов рапорт поліцейських УГІ ГУНП з приводу можливого порушення службової дисципліни зі сторони окремих поліцейських ВнП № 2 Самбірського РВП ГУНП  (вх. № РП – 37 від 21.03.2024) та подання ЛУ ДВБ НП України (вх.№ 531/42/01-2024 від 21.03.2024).
Згідно вищевказаного рапорту установлено, що 21.03.2024 року до у Львівській області надійшла інформація про те, що працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Львові спільно із працівниками УСБУ у Львівській області у рамках кримінального провадження від 15.01.2024 року №42024140000000015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, проведено обшук у ВнП №2 Самбірського РВП ГУНП. В ході опрацювання вказаної інформації встановлено, що цього ж дня по вул. А. Шептицького у місті Турка, поблизу кафе «Вікторія», в порядку ст. 208 КПК України затримано заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності ВнП № 2 Самбірського РВП ГУНП старшого  лейтенанта поліції ОСОБА_2 (0118708), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старий Самбір, Львівської області, освіта вища технічна, в Національній поліції України з 12.04.2017 року, на займаній посаді з 13.11.2023 року, має діюче дисциплінарне стягнення – догана, застосоване наказом Самбірського РВП ГУНП від 08.03.2024 року № 13, який вимагав та отримав неправомірну вигоду у сумі 25 000 тис. гривень від гр. ОСОБА_3 за сприяння у безперешкодному перевезенні незаконно вирубаної лісопродукції. Під час затримання на місці події старший лейтенант поліції ОСОБА_2 перебував на службі, у цивільному одязі, без вогнепальної зброї.
Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 21.03.2024 року №1062 «Про призначення службового розслідування, створення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» призначено за фактом можливого порушення службової дисципліни зі сторони окремих поліцейських Самбірського РВП ГУНП у Львівській області службове розслідування у формі письмового провадження.
Начальником Головного управління Національної поліції у Львівській області 02.04.2024 року затверджений висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни зі сторони окремих поліцейських ВнП № 2 Самбірського РВП ГУНП.
Згідно з висновком службового розслідування від 02.04.2024 року у ході службового розслідування установлено, що «вищевказані порушення стали можливими внаслідок неналежної організації та неналежного контролю за діями підлеглих та виконання службових обов`язків із сторони начальника СРПП ВнП № 2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 , який в порушення вимог підпунктів 1, 2, 3, 4, 5 пункту 1 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, пункту 2 та пункту 3 розділу V Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930, статті 292, частини 1 статті 293 та статті 295 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не склав за результатами розгляду скарги керівнику рапорт (доповідну записку) та не дослідив наведені у скарзі відомості щодо неправомірних дій підлеглих та під час розгляду звернень громадян щодо неправомірних дій поліцейських під час здійснення проваджень по справах про адміністративні правопорушення безпідставно скасував постанови з порушенням вимог КУпАП та будучи відповідальною особою на яку покладається відповідальність за зберігання отриманої інформації з портативних відеореєстраторів не зберіг її, окрім цього він як керівник несе відповідальність за дотриманням підлеглими службової дисципліни та з метою забезпечення дотримання службової дисципліни підлеглими, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігати вчиненню підлеглими правопорушень. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний створити умови, необхідні для виконання підлеглими обов`язків поліцейського, розвивати у підлеглих самостійність під час виконання ними обов`язків поліцейського, контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень.
Поряд з цим, дисциплінарною комісією враховано те, що начальник СРПП ВнП № 2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_1 останній як керівник повинен за будь-яких обставин, як у робочий, так і в неробочий час, дотримуватись основоположних принципів, які закріплені у вищевказаних законодавчих актах України, зокрема: верховенства права, законності, відкритості та прозорості, справедливості та рівності; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», бути прикладом для підлеглих, обов`язку контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень. Крім цього, у своїй професійній діяльності поліцейський повинен бути прикладом дотримання Конституції та законів України, інших нормативно – правових актів, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, професійно-етичних вимог, основних принципів професійної діяльності та правил поведінки поліцейських, не допускати дій, що підривають та дискредитують авторитет органів поліції. Водночас, слід вказати, що 21.03.2024 року у помешканні начальника СРПП  ВнП №2 Самбірського РВП капітана поліції ОСОБА_1 (м. Турка, вул. Молодіжна, 24/11) працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Львові у рамках кримінального провадження № 42024140000000015 від 15.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, проведено невідкладний обшук, що може свідчити, про можливу причетність капітана поліції ОСОБА_1 до події яка мала місце 21.03.2024 року за участі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 .
Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України Закону України «Про Національну поліцію» та підпункту «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» капітан поліції ОСОБА_1 являється суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та наказу МВС України від 09.11.2016 року №1179 «Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських». Враховуючи вищенаведене, у наслідок неналежного виконання службових обов`язків, повного ігнорування вимог та вказівок керівництва, начальник СРПП ВнП № 2 Самбірського РВП ГУНП капітан поліції ОСОБА_1 допустив порушення службової дисципліни, а саме порушення вимог статті 38 Закону України «Про запобігання корупції», вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію, підпунктів 1, 6, 13 частини 3 статті 1 та пунктів 7, 8 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, абзаців 1, 2, 5 пункту 1 розділу ІІ, абзацу 1 частини 3 V «Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських», підпунктів 1.1 та 1.2 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування».
Відповідно до наказу від 04.04.2024 року № 1297 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Самбірського РВП ГУНП» за грубе порушення службової дисципліни, зокрема вимог пункту 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини 1 статті 61 Закону України «Про Національну поліцію», статті 38 Закону України «Про запобігання корупції»,  підпунктів 6, 13 частини 3 статті 1 та пункту 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VIII, абзаців 1, 2, 5 пункту 1 розділу ІІ, абзацу 1 частини 3 V «Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських», підпункту 1.1 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 року № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», на підставі пункту 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, застосувати до начальника СРПП ВнП №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 (0063597) дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції.
Наказом начальника ГУ НП в Львівській області від 22.04.2024 № 229о/с  відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) капітана поліції ОСОБА_1 , начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, з 22.04.2024 року.
Позивач, не погоджуючись з вказаними наказами, звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірні наказ Головного управління Національної поліції Львівській області від 04.04.2024 року № 1297 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Самбірського РВП ГУНП» в частині накладення на капітана поліції ОСОБА_1 , начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, дисциплінарного стягнення – звільнення зі служби в поліції та наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 22.04.2024 року № 229о/с про звільнення капітана поліції ОСОБА_1 , начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, зі служби в поліції, відповідають вимогам законодавства і підстави для їх скасування відсутні.
Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими, виходячи з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII).
Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Положеннями статті 19 вказаного Закону також передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
За змістом пункту 6 частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту.
Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII, затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
Як передбачено статтею 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників (частина перша).
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України (пункт 1 частини третьої); знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки (пункт 2 частини третьої); утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Згідно з положеннями статті 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Відповідно до ст. 12 Закону №2337-УІІІ дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Стаття 13 Закону №2337-УІІІ передбачає, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.
Зміст положень Дисциплінарного статуту ОВС свідчить про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих і підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативно-правовими актами передбачені.
Водночас підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні поліцейським службової дисципліни.
Такими обставинами є лише фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діяннях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків і причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.
У даній справі підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції був висновок відповідача про те, що позивач допустив порушення службової дисципліни, а саме порушення вимог статті 38 Закону України «Про запобігання корупції», вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію, підпунктів 1, 6, 13 частини 3 статті 1 та пунктів 7, 8 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, абзаців 1, 2, 5 пункту 1 розділу II, абзацу 1 частини 3 V «Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських», підпунктів 1.1 та 1.2 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 року № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування».
У висновку службового розслідування вказано, що 21.03.2024 року у помешканні начальника СРПП  ВнП №2 Самбірського РВП капітана поліції ОСОБА_1 (м. Турка, вул. Молодіжна, 24/11) працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Львові у рамках кримінального провадження № 42024140000000015 від 15.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, проведено невідкладний обшук, що може свідчити, про можливу причетність капітана поліції ОСОБА_1 до події яка мала місце 21.03.2024 року за участі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 . 
У висновку службового розслідування встановлено, що   ОСОБА_2 оголошено підозру у вчинені кримінального правопорушення.
При цьому, колегія звертає увагу на той факт, що суд попередньої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивач є керівником ОСОБА_2 , та координував його роботу, адже з матеріалів справи навпаки слідує, що ОСОБА_2 є керівником позивача.
Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що ОСОБА_1 , як підлеглий ОСОБА_2 не може нести відповідальності за вчинення будь яких протиправних дій з боку свого керівника.  
Крім цього, в ході проведення службового розслідування, установлено порушення службової дисципліни зі сторони окремих поліцейських ВнП № 3 Самбірського РВП ГУНП, а саме в частині:
-          неналежного виконання службових обов`язків зі сторони поліцейського СРПП ВнП №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_4 , а саме: не дотрималася вимоги щодо ведення безперервної відеозйомки за допомогою портативного відеореєстратора та за результатами виконання службового завдання «Перевірка осіб: адміннагляд», в електронному рапорті про відпрацювання завдання неналежно заповнила вкладки «відомості про осіб» та «проведені дії», а саме не внесла жодної інформації в них;
-          неналежного виконання службових обов`язків зі сторони інспектора СРПП ВнП № 2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_5 , а саме: не дотримався вимоги щодо ведення безперервної відеозйомки за допомогою портативного відеореєстратора та за результатами виконання службових завдань «Перевірка осіб: адміннагляд» та «Превентивні заходи у сфері БДР», в електронному рапорті про відпрацювання завдання неналежно заповнив вкладки «відомості про осіб» та «проведені дії», а саме не вніс жодної інформації в них, а також у вкладці «особа» зазначив дані (прізвище, ім`я, по-батькові) ініціатора формування службового завдання, який являється працівником поліції;
-          неналежного виконання службових обов`язків зі сторони інспектора СРПП ВнП № 2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , а саме: не дотримався вимоги щодо ведення безперервної відеозйомки за допомогою портативного відеореєстратора та за результатами виконання службового завдання «Перевірка осіб: адміннагляд», в електронному рапорті про відпрацювання завдання неналежно заповнив вкладки «відомості про осіб» та «проведені дії», а саме не вніс жодної інформації в них;
-          неналежного виконання службових обов`язків зі сторони поліцейського СРПП ВнП № 2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області старший сержант поліції ОСОБА_7 , а саме: не дотримався вимоги щодо ведення безперервної відеозйомки за допомогою портативного відеореєстратора;
-          неналежного виконання службових обов`язків зі сторони інспектора СРПП ВнП № 2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , , а саме: не дотримався вимоги щодо ведення безперервної відеозйомки за допомогою портативного відеореєстратора та за результатами виконання службових завдань «Перевірка осіб: адміннагляд» та «Превентивні заходи у сфері БДР» в електронному рапорті неналежно заповнив вкладки «відомості про осіб» та «проведені дії», а саме не вніс жодної інформації в них, окрім цього у вкладці «особа» зазначив дані (прізвище, ім`я, по-батькові) ініціатора формування службового завдання, який являється працівником поліції, а також опрацьовуючи повідомлення по факту домашнього насильства, відмітку про прибуття на місце події проставлено завчасно, що свідчить про не доїзд до місця вчинення домашнього насильства та неналежного виконання даного завдання;
-          неналежного виконання службових обов`язків зі сторони заступника начальника СРПП ВнП № 2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_9 , який не склав за результатами розгляду скарги керівнику рапорт (доповідну записку) та не дослідив наведені у скарзі відомості щодо неправомірних дій підлеглих та під час розгляду звернень громадян щодо неправомірних дій поліцейських під час здійснення проваджень по справах про адміністративні правопорушення безпідставно скасував постанови з порушенням вимог КУпАП та будучи відповідальною особою на яку покладається відповідальність за зберігання отриманої інформації з портативних відеореєстраторів не зберіг її.
Згідно висновку службового розслідування вказані порушення стали можливими внаслідок неналежної організації та неналежного контролю за діями підлеглих та виконання службових обов`язків із сторони начальника СРПП ВнП № 2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 .
За змістом п. 7 частини 1 статті 3 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" з метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень.
Колегія суддів зазначає, що за змістом висновку службового розслідування в частині, що стосується позивача слідує, що в ході проведення службового розслідування та при прийнятті оскаржених наказів, відповідачем не проведено об`єктивного, повного та всебічного дослідження обставин, а саме не встановлено та не обґрунтовано, в чому полягає провина позивача, тяжкість вчиненого проступку; не доведено вину в скоєнні проступків, що, в свою чергу, спричинило застосування дисциплінарного стягнення.
Так, матеріали службового розслідування та наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не містять посилань на те, в чому саме полягає недостатній контроль позивача за дотриманням службової дисципліни підпорядкованими підлеглими, недостатнє проведення профілактичної роботи із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень.
Ані в матеріалах службового розслідування, ані в оскаржених наказах не наведено, які саме службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових обов`язків, тощо мали бути виконані, однак не виконувалися позивачем, що призвело до порушення його підлеглими службових обов`язків.
При цьому, відповідачем не надано належних доказів на підтвердження висновку щодо не проведення профілактичної роботи позивачем щодо запобігання вчинення його підлеглими правопорушень.
Таким чином, відповідач, притягуючи позивача до дисциплінарної відповідальності, не навів обґрунтованих доводів та не встановив доказів вчинення позивачем дисциплінарного правопорушення, а тільки навів посилання на допущені порушення вимог чинного законодавства.
З огляду на встановлені факти висновок службового розслідування не встановив як об`єктивної так і суб`єктивної сторони його дисциплінарного проступку, ступінь вини.
Критерій обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень вимагає врахування ним як обставин, які є обов`язковими в силу закону (встановлення факту порушення поліцейським вимог закону, що може бути підставою для дисциплінарної відповідальності), так і інших обставин, які мають значення для конкретної справи. Для цього суб`єкт владних повноважень має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, перевірити всі обставини, на яких ґрунтується його рішення.
Крім того, оскільки фактичною підставою для притягнення позивача до відповідальності послугували висновки відповідача стосовно допущених порушень іншим поліцейським, то у даному випадку має місце порушення принципу індивідуальності в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" визначено, що дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку.
В той же час, наявність виключно факту підлеглості позивачу осіб, стосовно яких встановлено факти вчинення дисциплінарного правопорушення, не є достатнім для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.
Натомість, відповідачем під час проведення службового розслідування не доведено проявів протиправної бездіяльності позивача щодо виконання своїх службових обов`язків.
Також, в ході службового розслідування достовірно не встановлено тієї обставини, чи було відомо позивачу про вчинення підлеглими працівниками правопорушень, оскільки, як йшлося вище, службове розслідування розпочалось за фактом отримання неправомірної винагороди ОСОБА_2 , мало б завершитись висновком, яким би підтверджувався або спростовувався факт отримання позивачем неправомірної винагороди, однак, цих обставин в ході службового розслідування встановлено не було.
З матеріалів справи слідує, що 21.03.2024 року до ГУНП у Львівській області надійшов рапорт поліцейських УГІ ГУНП з приводу можливого порушення службової дисципліни зі сторони окремих поліцейських ВнП № 2 Самбірського РВП ГУНП, відповідно до якого 21.04.2024 року надійшла інформація про те, що працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Львові спільно із працівниками УСБУ у Львівській області у рамках кримінального провадження від 15.01.2024 № 42024140000000015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, проведено обшук у ВнП № 2 Самбірського РВП ГУНП. В ході опрацювання вказаної інформації встановлено, що цього ж дня по вул. А. Шептицького у місті Турка, поблизу кафе «Вікторія», в порядку ст. 208 КПК України затримано заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності ВнП № 2 Самбірського РВП ГУНП старшого  лейтенанта поліції ОСОБА_2 (0118708), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старий Самбір, Львівської області, освіта вища технічна, в Національній поліції України з 12.04.2017, на займаній посаді з 13.11.2023, має діюче дисциплінарне стягнення – догана, застосоване наказом Самбірського РВП ГУНП від 08.03.2024 № 13, який вимагав та отримав неправомірну вигоду у сумі 25 000 тис. гривень від гр. ОСОБА_3 за сприяння у безперешкодному перевезенні незаконно вирубаної лісопродукції. Під час затримання на місці події старший лейтенант поліції ОСОБА_2 перебував на службі, у цивільному одязі, без вогнепальної зброї.
Вказана обставина слугувала підставою для проведення службового розслідування.
Апеляційний суд наголошує на тому, що відповідно до п. 4 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України службове розслідування має встановити, в першу чергу, наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування.
Отже, службове розслідування мало встановити наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) позивача з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування.
Таким чином апеляційний суд встановив, що висновки службового розслідування не стосуються суті самого розслідування.
Відповідно до частини 4 статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до пункту 4 розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, який затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року № 893, службове розслідування має встановити:
наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;
наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;
ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;
обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;
відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;
вид і розмір заподіяної шкоди;
причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Проаналізувавши наведені вище положення, які стосуються призначення та проведення службового розслідування, апеляційний суд встановив, що службове розслідування проводиться в межах підстав, які були причиною його призначення.
З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що під час службового розслідування відповідачем належним чином та у повному обсязі не з`ясовано усіх обставин у справі, що призвело до притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності без врахування усіх істотних обставин, тому оскаржені накази Головного управління Національної поліції Львівській області від 04.04.2024 року № 1297 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Самбірського РВП ГУНП» в частині накладення на капітана поліції ОСОБА_1 , начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, дисциплінарного стягнення – звільнення зі служби в поліції та від 22.04.2024 року № 229о/с про звільнення капітана поліції ОСОБА_1 , начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, зі служби в поліції є протиправними та підлягаю скасуванню, а позивач підлягає поновленню на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області з дати, наступної після звільнення, тобто з 23.04.2024 року.
Крім цього, у відповідності до ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. 
Пунктом 21  Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»  встановлено, що при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого  Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100.
Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» передбачено, що середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.
У відповідності до п.5 Порядку №100, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.
Відповідно до п. 8 вказаного Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.
Відповідно до довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 , грошове забезпечення за лютий 2024 року становить 29996 грн, та за березень 2024 року - 29996 грн. При цьому, в кількість робочих днів в лютому – березні 2024 року становить – 42. Таким чином середньоденний робочий заробіток позивача становить  1428,38 грн.
Враховуючи дату звільнення позивача зі служби та прийняття судом рішення про поновлення на посаді, кількість робочих днів вимушеного прогулу складає 228 днів.
Втрачений заробіток за час вимушеного прогулу становить 325 670 грн. 64 коп.  (1428,38 х 228 днів вимушеного прогулу), який слід стягнути з ГУНП у Львівській області.
Також суд враховує, що у відповідності до ст. 371 КАС України постанову суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за один місяць слід допустити до негайного виконання.
Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, відтак адміністративний позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно із ч. 2 ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.
Так, у п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким адміністративний позов слід задовольнити. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

                                                  П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2024 року у справі №380/9850/24 – скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції Львівській області від 04.04.2024 року №1297 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Самбірського РВП ГУНП» в частині накладення на капітана поліції ОСОБА_1 , начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, дисциплінарного стягнення – звільнення зі служби в поліції.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 22.04.2024 року №229о/с про звільнення капітана поліції ОСОБА_1 , начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, зі служби в поліції.
Поновити капітана поліції ОСОБА_1 на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, з 23 квітня 2024 року
Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23 квітня 2024 року по 06 березня 2025 року в розмірі 325 670 (триста двадцять п`ять тисяч шістсот сімдесят) гривень 64 коп.
Постанова суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області та стягнення середнього заробітку за один місяць допустити до негайного виконання.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	С. М. Кузьмич  	

Повний текст постанови складено 06.03.2025 року.