ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1797/25 Справа № 185/7845/24 	  	Головуючий у першій інстанції:  Бондаренко В. М. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 січня 2025 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого –                         Красвітної Т.П., 
суддів:                                 Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,
за участю секретаря                 Сахарова Д.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1  до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження здоров`я,– 

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» обґрунтовуючи це тим, що він більше 22 років працював у відповідача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» у шкідливих умовах, отримав професійне захворювання та трудове каліцтво. Висновком МСЕК йому первинно, а потім повторно безстроково з 01.08.2023 року встановлено 65 відсотків втрати професійної працездатності за профзахворювання та трудове каліцтво, з визначенням третьої групи інвалідності. Внаслідок отриманих хронічних професійних захворювань, що супроводжується значною втратою працездатності, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, позивач постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у больових відчуттів, почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах. На даний час самопочуття позивача не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотними, усвідомлення чого, завдає йому душевного болю та страждань. У зв?язку з вказаним хронічним професійним захворюванням порушено та порушуються нормальні життєві зв?язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та
бажання. Тривалий процес лікування, позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. Окрім того, внаслідок отриманих хронічних професійних захворювань, що супроводжується значною втратою працездатності, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, позивач постійно відчуваю психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах. Отже, факт моральних страждань є очевидним і не потребує доказуванню іншими засобами доказування. Тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я - 255600,00 грн, без урахування утримань з цієї суми податку з доходів фізичних осіб та військового збору.
Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження здоров`я – задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, 130 000 (сто тридцять тисяч) грн 00 коп., без відрахування податків та інших обов`язкових платежів. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь держави судовий збір у розмірі 1 300 (одна тисяча триста) грн 00 коп.
В апеляційній скарзі ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про зміну оскаржуваного рішення, шляхом зменшення розміру стягнутої моральної шкоди зі 130000,00 грн до 65000,00 грн з утриманням податків та інших обов`язкових платежів.
Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Від ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» 07.01.2025 надійшла заява про розгляд справи без участі представника.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни оскаржуваного рішення, виходячи з наступного. 
Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_1 має трудовий стаж в умовах впливу шкідливих факторів, працюючи у структурних підрозділах ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», 22 роки 6 місяців, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 (а.с. 15-16).
Згідно Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 08 липня 2019 року, ОСОБА_1 встановлено діагноз: 1) радикулопатія поперекова-крижова L4, L5, S1 та шийна С6,С7, з вираженими порушеннями біомеханіки хребта, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, периферичним нейросудинним синдромом, часто рецидивуючий перебіг, з нейродистрофічними проявами у вигляді двобічного плечолопаткового пері артрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднані з періартрозами ліктьових та колінних суглобів (ПФ другого ступеня); 2) хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група А. ЛН першого-другого ступеня, код J44, J43.8; 3) нейросенсорна приглухуватість першого ступеня (з легким зниженням слуху).
Цим же актом встановлено обставини виникнення хронічного професійного захворювання: тривала дія шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу на організм хворого, недосконалість технології, механізмів, робочого інструменту.
Причини виникнення професійного захворювання: вміст пилу з вмістом вільного SiО2 15,0% в повітрі робочої зони в 39,1 раз перевищує ГДК (фактичне значення 78,2 мг/м3, при допустимій концентрації - 2 мг/м3) по ГОСТ 12.1.005-88 «Загальні санітарно-гігієнічні вимоги до повітря робочої зони». Еквівалентний скорегований рівень локальної вібрації перевищує допустимий на 5 дБА (фактичне значення 117 дБА ,при допустимому значенні 112 дБА) по ДСН 3.3.6.039-99. Відносна вологість повітря вище допустимих параметрів на 13% (фактичне значення 88%, при допустимому – 75%) по ДСН 3.3.6.042-99, ДСН 3.3.1.095-2002. Маса вантажу, що постійно підіймається та переміщується вручну 43,85 кг, при допустимому до 30 кг; величина статистичного навантаження за зміну при утриманні вантажу, докладанні зусиль двома руками 153 300 кг/с, при допустимій до 70 000 кг/с; перебування у незручній позі 63,9% часу зміни, при допустимій до 10% часу зміни (а.с. 25-26).
Разом з тим, 06.11.2012 року директором ВСП «Шахта ім. М.І. Сташкова» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (правонаступником якого є ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля») затверджений акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом (форма Н-1) №9, що стався 02 листопада 2012 року о 01 годині 50 хвилин на ВСП «Шахта ім. М.І. Сташкова» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», з ОСОБА_1 , який працював на посаді гірника очисного забою ВСП «Шахта ім. М.І. Сташкова» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» .
За змістом зазначеного акту, комісією з розслідування нещасного випадку були встановлені обставини нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 , а саме, 02.11.2012 року о 01 годині 50 хвилин ГРОЗ ОСОБА_1 та ГРОЗ Іост А.Ю., знаходячись на нижньому приймальному майданчику 5041 бортового штреку, виконували завантажування стійки арочного кріплення на нижню платформу ДКНЛ-1. Під час завантаження ОСОБА_1 не утримав стійку арочного кріплення, яка придавила ліву руку, при цьому травмувавши її.
Діагноз у потерпілого згідно з листком непрацездатності – відкритий перелом основної фаланги У пальця, відкритий перелом У п`ясної кості лівої кисті. Забійна рвана рана лівої кисті з дефектом м`яких тканин.
Основними причинами нещасного випадку, що стався з потерпілим є: невиконання вимог інструкції з охорони праці (а.с. 35-36).
Крім того, 30.11.2017 року директором ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» Коваль О.І. затверджений акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом (форма Н-1) №26, що стався 24 листопада 2017 року о 21 годині 20 хвилин на ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», з ОСОБА_1 , який працював на посаді гірника очисного забою ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля.
За змістом зазначеного акту, комісією з розслідування нещасного випадку були встановлені обставини нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 , а саме, 24.11.2017 року близько 21 годині 20 хвилин, після запуску лави з видобутку вугілля в 547 лаві шахти ім. М.І. Сташкова, ОСОБА_1 приступив до виконання робіт з перетяжки секцій механізованого кріплення ДМ. Під час перетяжки секції №69 його ліва рука знаходилась на пробалці конвеєра СП-251 між секціями №69-70, а правою рукою здійснював кріплення секцією. Знаходячись під секцією №70 ОСОБА_1 здійснив надмірне розвантаження стійок секції №69 для її перетяжки в забій, втратив контакт перекриття секції з покрівлею лави, в результаті чого відшарувався та впав кусок породи з покрівлі виробки розміром 0,27х0,35хх0,06 м., вдаривши ОСОБА_1 по кисті лівої руки, яка знаходилась на промбалці, травмувавши середню фалангу 2-го пальця.
Діагноз у потерпілого згідно з листком непрацездатності – відкритий перелом середньої фаланги 2 пальця лівої кисті.
Основними причинами нещасного випадку, що стався з потерпілим є: порушення вимог безпеки під час експлуатації обладнання, устаткування, машин, механізмів тощо (а.с. 30-31).
Згідно копії довідки МСЕК серії 12 ААА №078110 від 02.09.2019, ОСОБА_1 первинно-повторно, з 01.08.2019 по 01.08.2020, з подальшим переоглядом, встановлено третю групу інвалідності, а також 65 % втрати професійної працездатності сукупно, у тому числі: 30% - радикулопатія з ДПП (первинно); 10% - ХОЗЛ (первинно); 5% - туговухість; 10% - виробнича травма, згідно акту Н-1 № 9 від 06.11.2012 року (повторно); 10% - виробнича травма, згідно акту Н-1 № 26 від 30.11.2017 року (повторно) (а.с. 14).
Відповідно до копії довідки МСЕК серії 12 ААГ №552051 від 24 липня 2023 року, позивачу повторно встановлено третю групу інвалідності безстроково (а.с. 12).
Згідно копії довідки МСЕК серії 12ААА №141575 від 24 липня 2023 року, ОСОБА_1 повторно встановлено 65% втрати професійної працездатності сукупно, у тому числі: 30% - радикулопатія з ДПП; 10% - ХОЗЛ; 5% - туговухість; 10% - виробнича травма, згідно акту Н-1 №9 від 06.11.2012 року; 10% - виробнича травма, згідно акту Н-1 № 26 від 30.11.2017 року безстроково (а.с. 13).
Згідно зі ст. 3 Конституцією України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Згідно з ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.
Згідно ст. 237-1КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
У відповідності до ст. 4 ЗУ «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.
Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України» Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.
Згідно з пунктом 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року №1-рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши тяжкість ушкодження здоров`я, пов`язаного з виконанням ним трудових обов`язків на підприємстві відповідача, у зв`язку з чим довідкою МСЕК серії 12 ААА №078110 від 02.09.2019,  ОСОБА_1  первинно-повторно встановлено третю групу інвалідності та 65% втрати професійної працездатності сукупно; довідкою МСЕК серії 12 ААГ №552051 від 24 липня 2023 року, позивачу повторно встановлено третю групу інвалідності безстроково та довідкою МСЕК серії 12ААА №141575 від 24 липня 2023 року,  ОСОБА_1  повторно встановлено 65% втрати професійної працездатності безстроково; приймаючи до уваги стан здоров`я позивача, неможливість відновлення попереднього фізичного стану, тяжкість і незворотність змін у повсякденному житті, необхідність реабілітації, глибину, інтенсивність, тривалість фізичних та душевних страждань; враховуючи дотримання засад розумності і справедливості, - місцевий суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 130000,00 грн, яка спричинена втратою здоров`я, отриманням професійного захворювання та трудового каліцтва під час перебування у трудових стосунках з відповідачем.
Доводи апеляційної скарги про те, що укладаючи трудовий договір, позивач був повідомлений про важкі, шкідливі та небезпечні умови праці та можливі негативні наслідки на стан його здоров`я і від позивача не надходило ніяких скарг або зауважень щодо умов праці є безпідставними, оскільки це не впливає на обов`язок відповідача відшкодувати моральну шкоду працівникові, спричинену в результаті професійного захворювання, що прямо передбачено нормами матеріального права, і зокрема ст.237-1 КЗпП України.
Твердження апелянта про стягнення у аналогічних справах моральної шкоди у іншому розмірі не заслуговують на увагу, враховуючи, що місцевим судом при ухваленні оскаржуваного судового рішення належним чином встановлені фактичні обставини справи, надано належної правової оцінки представленим доказам, у їх сукупності.
Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, колегія дійшла висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» – залишити без задоволення. 
Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2024 року – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 

Головуючий                                                                Т.П. Красвітна

Судді                                                                        В.С. Городнича
                                                                               
                                                                               М.Ю. Петешенкова