ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2025 р. 	Справа № 520/19944/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Калиновського В.А. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2024, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., м. Харків, по справі № 520/19944/24
за позовом               ОСОБА_1  
до              Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції                      
про скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі – відповідач), в якому просив суд скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шарової Д.В. від 21.03.2024 про закінчення виконавчого провадження від 31.08.2023 ВП № 72644637 з примусового виконання виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2023 року по справі №520/2205/23 про зобов`язання головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області вчинити певні дії на користь позивача.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 позовну заяву було повернути позивачу.
Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року про повернення позову у справі № 520/19944/24 скасувати, з направленням справи до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає, що 23.11.2024 у Єдиному державному реєстрі судових рішень знайшов текст ухвали суду від 19.11.2024 про залишення позову без руху з підстав статей 160 та 161 КАС України, тобто подання позову без надання копій позовної заяви та всіх доданих до неї документів. Заявою від 25.11.2024 позивач повідомив суддю про виконання всіх вимог КАС України при поданні позову та зазначив, що серед поданих до суду документів були і копія позову на 3-х аркушах, і дві копії постанови державного виконавця від 21.03.2024 про закінчення виконавчого провадження, взятих із АСВП. Тобто, при поданні позову були дотримані приписи ст. ст. 160, 161 КАС України. Разом з тим, позивач зазначає, що підставою для повернення апеляційної скарги стало недотримання заявником вимог Інструкції з діловодства. 
Відповідач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст.304 КАС України.
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2024 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з моменту отримання ухвали, шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши підстави для поновлення строку.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.08.2024 позовну заяву повернуто позивачу.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.10.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 15.08.2024 по справі №520/19944/24 скасовано. Адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про скасування постанови направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2024 року позовну заяву було залишено без руху. Надано термін для усунення недоліків позовної заяви - 5 днів з моменту отримання ухвали, шляхом надання до суду копії позовної заяви та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів.
На виконання ухвали суду позивачем було подано заяву про відкриття провадження по справі, в якій окрім іншого, зазначено, що в ухвалі від 22.07.2024 про залишення позовної заяви без руху, жодним чином не йшлося про таку підставу залишення позову без руху як ненадання до суду копії позову та доданих до нього документів, що беззаперечно свідчить про надання позивачем цих документів, а отже при поданні позову ним було дотримано всіх вимог КАС України для подання позову до суду, а копія позову та дві копії постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, взяті позивачем з АСВП, є у матеріалах справи.
Оскільки позивач, у встановлений судом строк, не усунув недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2024 про залишення позовної заяви без руху, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 вказану позовну заяву і додані до неї документи повернуто позивачу.
Переглядаючи судове рішення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
У відповідності до  ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Право на судовий захист реалізується особою шляхом подання позовної заяви до суду, форма та зміст якої визначаються ст. 160 КАС України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.
У разі подання позовної заяви та доданих до неї документів в електронній формі через електронний кабінет до позовної заяви додаються докази надсилання її копії та копій доданих документів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Як встановлено матеріалами справи ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та надав додатки, а саме: копія посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни 2-ої групи на ім`я ОСОБА_1 (для суду);  копія позову на 3х аркушах; дві копії постанови державного виконавця від 21.03.2024 про закінчення виконавчого провадження на 4 аркушах.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2024 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ч. 1 ст. 161 КАС України, а саме: до позовної заяви не додано її копії та копії доданих до неї документів для відповідача.
Колегія суддів, з цього приводу зазначає, обов`язок, згідно з ч. 1 ст. 161 КАС України, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи.
25.11.2024 року, на виконання вимог ухвали суду від 19.11.2023 про залишення позову без руху, позивач надав суду заяву, в якій зазначив про дотримання всіх вимог КАС України при поданні позову та зазначив, що серед поданих до суду документів були і копія позову і дві копії постанови державного виконавця від 21.03.2024 про закінчення виконавчого провадження, взятих із АСВП, що наявно в матеріалах справи.
Крім того, відповідно вказаної заяви, позивач зазначає, що в ухвалі Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2024 про залишення позовної заяви без руху, жодним чином не йшлося про таку підставу залишення позову без руху, як ненадання до суду копії позову та доданих до неї документів, що свідчить про надання скаржником цих документів.
Крім того, вказує, що ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.08.2024 були повернуті позовна заява та додані до неї документи, серед яких і були - копія позову на 3-х аркушах, та відповідно і сам позов на 3-х аркушах, а також 2-і копії постанови державного виконавця від 21.03.2024 про закінчення виконавчого провадження на 4-х аркушах, які всі разом і були надані заявником до канцелярії Другого апеляційного адміністративного суду.
Так, за результатами розгляду наведеної заяви, суд першої інстанції у своїй ухвалі про повернення позовної заяви зазначив, що згідно внутрішнього опису справи № 520/19944/24 судом дійсно встановлено, що Другим апеляційним адміністративним судом було продовжено внутрішній опис, який розпочався з апеляційної скарги та доданих до неї документів (а.с. 17-57), серед яких міститься позовна заява та додані до неї документи, на які посилається позивач.
Однак, суд першої інстанції вказує, що є процесуально неможливим вилучення з матеріалів адміністративної справи позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості учасників справи, оскільки зазначені документи вшиті та пронумеровані у відповідності до зазначеної Інструкції,  у зв`язку з цим, суд першої інстанції дійшов висновку про не усунення позивачем недоліків позову та наявність підстав для його повернення заявнику.
Колегія суддів з цього приводу звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Письмовими доказами в розумінні ч. 1 ст. 94 КАС України є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Так, в позовній заяві позивач зазначає про надання додатків до позову, а саме копія позову на 3-х аркушах, і дві копії постанови державного виконавця від 21.03.2024 про закінчення виконавчого провадження.
Проте, суд першої інстанції, попередньо встановивши наявність в матеріалах справи позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості учасників справі, а також в силу положень Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України від 20.08.2019 року № 814, в своїй ухвалі про залишення позову без руху не зазначив наведених обставин,  що свідчить про необґрунтованість та неконкретизованість судового рішення, що й призвело до «невиконання» вимог ухвали. 
Позивач в своїй заяві від 25.11.2024 року надав відповідні пояснення щодо наявних в матеріалах справи копій та додатків для учасників справи, проте,  суд визнав наведені пояснення як невиконання вимог ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2024 року про залишення позову без руху.
За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 року про повернення позовної заяви не відповідає процесуальним вимогам щодо обґрунтованості судового рішення та є невмотивованою.
Колегія суддів звертає увагу, що Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», №47273/99, пп. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», № 35787/03, п. 29).
При цьому, ЄСПЛ провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Натомість надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.
У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі "Kutic v. Croatia", заява №48778/99, пункт 25).
Отже, при прийнятті позову належить уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя має бути не лише формальним, але й реальним.
Правова позиція щодо неможливості застосування надмірного формалізму викладена у постановах Верховного Суду від 23 вересня 2021 року у справі № 1.380.2019.006025, від 16 вересня 2021 року у справі № 240/10995/20, від 09 листопада 2022 року у справі № 160/4719/21.
Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:  неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;  невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 320 КАС України суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу  Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 по справі № 520/19944/24 - скасувати.
Справу № 520/19944/24 за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови, направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		О.М. Мінаєва 	
Судді	   	З.О. Кононенко    В.А. Калиновський