ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2025 року                                                                            Справа № 906/522/24 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Бучинська Г.Б. ,  суддя Філіпова Т.Л. 

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду Житомирської області від 15 листопада 2024 року, повний текст складено 21 листопада 2024 року по справі №906/522/24 (суддя Лозинська І. В.,)
за позовом Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія "Укренерго"
до Фізичної особи - підприємця Пасічник Оксани Іванівни
про стягнення 74716 грн 81 коп.   
Апеляційну скаргу розглянуто судом без повідомлення учасників справи, відповідно до частин 2, 10 статті 270, частини 13 статті 8 та частини 3 статті 252 ГПК України.
                 ВСТАНОВИВ:
Приватне акціонерне товариство Національна енергетична компанія "Укренерго" (надалі – Позивач) звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з  Фізичної особи - підприємця Пасічник Оксани Іванівни (надалі – Відповідач) 25960 грн 91 коп. пені та 48755 грн 90 коп. штрафу.
В обґрунтування позову Позивач посилається на несвоєчасне надання Відповідачем послуг з поточного ремонту за договором №20-015227-23 від 8 вересня 2023 року (надалі - Договір; том 1,               а.с. 10-16).
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 15 листопада 2024 року по справі №906/522/24 позов задоволено частково. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача 23079 грн 44 коп. пені та 48755 грн 90 коп. штрафу. У стягненні 2881 грн 47 коп. пені відмовлено. Також судовим рішенням покладено на Відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі  3028 грн.
Приймаючи дане рішення,      суд першої інстанції виходив з того, що Позивач у позовній заяві зазначив, що, враховуючи дату перерахування попередньої оплати (25 вересня 2023 року), Відповідач повинен був надати послуг з поточного ремонту до 24 листопада 2023 року, однак, наявні у справі довідка за формою КБ-3 та акт за формою КБ-2в свідчать про те, що роботи Відповідачем були фактично виконані та здані Позивачу 30 листопада 2023 року та 29 грудня 2023 року. Судом констатовано, що на підтвердження іншого Відповідачем доказів  не подано.
Місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні вказав,      що  за розрахунком Позивача, Відповідачу нарахована пеня в розмірі 25960 грн 91 коп.: 2279 грн 47 коп. пені - за актом №1 від 30 листопада 2023 року на суму 455894 грн 78 коп.; 23681 грн 44 коп. пені - за актами №2-6 від 29 грудня 2023 року на загальну суму 696512 грн 88 коп..
Також, суд першої інстанції вказав, що за розрахунком Позивача розмір штрафу, що підлягає стягненню з Відповідача, розрахований від загальної суми актів №2-6 від 29 грудня 2023 року та складає 48755 грн 90 коп. (696512 грн 88 коп. х 7/100).
Суд першої інстанції погодився з розрахунком штрафу та зазначив, що його розмір є обгрунтованим.
Водночас, суд першої інстанції здійснивши перевірку розрахунку пені, нарахованої за період 25 листопада 2023 року по 29 грудня 2023 року в правовому порталі України "Ліга Закон" - "Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій" за умовами пункту 7.3 Договору, вказав, що розмір пені є більшим ніж подвійна облікова ставки НБУ, що діяла у періоди, за які сплачується пеня. Відтак суд задовільнив позов щодо стягнення пені в сумі 23079 грн 44 коп. (2279 грн 47 коп. + 20799 грн 97 коп.) та штраф у розмірі 48755 грн 90 коп.. У частині заявленої пені у розмірі 2881 грн 47 коп. суд першої інстанції відмовив за безпідставністю нарахування.

Не погоджуючись з винесеним судом першої інстанції рішенням, Відповідач  подав апеляційну скаргу, в якій з підстав, висвітлених у ній, просив скасувати рішення Господарського суду Житомирської  області в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення пені  та прийняти нове, яким задоволити позовні вимоги в частині стягнення пені в повному обсязі.
Зокрема,      мотивуючи апеляційну скаргу, Позивач звертає увагу апеляційного господарського суду на те, що згідно пункту 1.1. Статуту Позивач є юридичною особою, що утворена 29 липня 2019 року як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності. Констатує, що згідно частини 2 статті 22 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання державного сектора економіки є суб`єкти, що діють на основі лише державної форми власності, а також суб`єкти, державна частка у статутному капіталі яких перевищує п`ятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує державі право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб`єктів. Важає, що  Позивач є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, пеня нарахована за порушення Відповідачем строку виконання аварійно-відновлювальних робіт з ремонту будівель та споруд ПС 330 кВ «Броварська», розрахована арифметично вірно та у повній відповідності до пункту 7.3 Договору та частини 2 статті 231 Господарського кодексу України. Таким чином, як вказує апелянт, суд першої інстанції неправомірно застосував обмеження у неперевищені розміру подвійної облікової ставки НБУ до пені яку нарахував Позивач та безпідставно відмовив у стягнені пені у розмірі 2881 грн 47 коп. та неправильно застосував статтю 231 Господарського кодексу України.
Ухвалою апеляційного господарського суду від 20 січня    2025 року по справі №906/522/24 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Позивача та запропоновано Відповідачу в строк протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали надати до відділу канцелярії та документообігу суду    відзив на апеляційну скаргу з доказами його надсилання Позивачу.
          
Північно-західний апеляційний господарський суд констатує, що відповідно до частини 1    статті 270 ГПК України: у суду апеляційної інстанції   справи переглядаються    за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження,   з урахуванням особливостей,   передбачених  у цій главі.
Згідно частини 2   статті 270 ГПК України: розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.
Частиною 3   статті 270 ГПК України    передбачено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи,  крім випадків, передбачених частиною    десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього    Кодексу.
В силу дії частини 10    статті   270 ГПК України: апеляційні скарги          на рішення господарського суду у справах    з ціною позову меншою ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,          крім тих,    які не підлягають    розгляду в порядку спрощеного позовного провадження,   розглядаються судом   апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно частини 13  статті 8 ГПК України: розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними   у справі матеріалами,     якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Разом з тим, суд констатує, що види справ, що не підлягають розгляду в порядку спрощеного          позовного провадження визначені в частині 4    статті 247 ГПК України.
Суд констатує, що дана справа № 906/522/24 не підпадає під дані винятки.
Водночас, суд констатує, що згідно   статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік", з    1 січня 2025 року   встановлено прожитковий мінімуму на одну    працездатну особу в розмірі 3028 грн Відтак, максимальна ціна позову, що підлягає під дію частини 10 статті 270 ГПК України    складає 302800 грн 00 коп. (що є більшою сумою, ніж сума позовних вимог в даній справі).
З огляду на вищевказане,   колегія апеляційного господарського суду дослідивши матеріали справи на предмет їх підставності та предметності в розрізі вимог частини 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, ухвалила рішення здійснювати    розгляд даної скарги без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, в такому випадку судове засідання не проводиться.
   Відповідно, ухвалою суду від 20 січня 2025 року повідомлено сторін    про те, що розгляд справи №906/522/24 проводитися в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи, постанова по даній справі буде виготовлена до 24 березня 2025 року включно. 
Відтак, дослідивши  матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу Позивача слід задоволити, оскаржуване рішення скасувати. 
При цьому,    суд апеляційної інстанції   виходив з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 8 вересня 2023 року між Позивачем (замовник) та Відповідачем (виконавець) укладено Договір, за пунктом 1.1 якого Відповідач зобов`язався надати послуги з поточного ремонту, які зазначені в пункті 1.2 Договору, а Відповідач прийняти і оплатити надані послуги                        (а. с. 10 - 16).
Згідно з пунктом 1.2 Договору Відповідач зобов`язався на свій ризик, власними засобами, зі своїх матеріалів надати послуги з поточного ремонту "ДБН А.2.2-3:2014 Аварійно - відновлювальні роботи з ремонту будівель та споруд ПС 330 кВ "Броварська" Київського РЦОМ Північного ТУОМ (інв. №123_130_54/60_08; інв. №123_130_55/60_08; інв. №123_130_1046/60_08; інв. №123_130_08; інв. №1044/2/60_08) 45200000-9 Роботи, пов`язані з об`єктами завершеного та незавершеного будівництва та об`єктів цивільного будівництва", згідно Технічного завдання, яке є додатком №1 до Договору.
У відповідності до пункту 3.1 Договору ціна цього Договору складається із загальної вартості надання послуг з поточного ремонту за цим Договором, що визначена в договірній ціні (додаток № 3 до Договору) та становить 1152407 грн 66 коп. з ПДВ.
У пункті 4.2 Договору сторонами визначено порядок здійснення оплати за Договором.
Так, підпунктом 4.2.1 Договору обумовлено, що після підписання Договору, за наявності фінансування, Позивач перераховує на поточний рахунок Відповідача попередню оплату в розмірі 20%, що складає 230481 грн 53 коп. з ПДВ, на підставі виставленого рахунку.
Підпунктом 4.2.2 Договору визначено, що подальші розрахунки за надані послуги за Договором, Відповідач здійснює, за умови дотримання вимог підпунктів 6.3.7, 6.3.8 Договору, з відстрочкою платежу на строк до 25 банківських днів з дня підписання акту здачі-приймання наданих послуг з поточного ремонту, на підставі виставленого рахунку, з урахуванням попередньої оплати, та з урахуванням, що така оплата здійснюється після реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до статті 201 Податкового кодексу України.
Відповідно до пункту 5.1 Договору строк надання послуг з поточного ремонту "ДБН А.2.2-3:2014 Аварійно - відновлювальні роботи з ремонту будівель та споруд ПС 330 кВ "Броварська" Київського РЦОМ Північного ТУОМ (інв. №123_130_54/60_08; інв. №123_130_55/60_08; інв. №123_130_1046/60_08; інв. №123_130_08; інв. №1044/2/60_08) 45200000-9 Роботи, пов`язані з об`єктами завершеного та незавершеного будівництва та об`єктів цивільного будівництва" - протягом 60 календарних днів з дати перерахування попередньої оплати на рахунок Відповідача, але не пізніше 30 листопада 2023 року, в залежності від того, яка дата настане раніше.
За пунктом 5.3 Договору по завершенню послуг Відповідач надає Позивачу акт здачі-приймання наданих послуг з поточного ремонту виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та довідки за формою КБ-3 з повним обсягом виконавчої документації.
У відповідності до підпункту 6.2.2 Договору Позивач зобов`язався контролювати надані послуги з поточного ремонту у строки, встановлені цим Договором.
У підпункті 6.3.1 Договору сторони визначили обов`язок Відповідача забезпечити виконання робіт у строки, встановлені в пункті 5.1 Договору.
Згідно з пунктом 7.3 Договору у разі порушення встановленого умовами Договору строку виконання зобов`язань Відповідач сплачує Позивачу пеню у розмірі 0,1% вартості простроченого зобов`язання, за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів Відповідч повинен додатково сплатити Позивачу штраф у розмірі 7% від вказаної вартості по кожній заявці.
Згідно з пунктом 10.1 Договору, Договір набирає чинності з дня підписання його сторонами і діє до 8 січня 2024 року, а в частині виконання гарантійних зобов`язань Договір є чинним на весь час дії гарантії, зазначеної в пункті 2.1 Договору, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.
Також в межах Договору сторони склали додаток №1 "Технічне завдання", додаток №2 "Гарантія виконання зобов`язань" та    додаток №3 "Договірна ціна" (том 1, а. с. 17 - 26).
На виконання підпункту 4.2.1 Договору, Позивач 25 вересня 2023 року сплатив    Відповідачу авансовий платіж в сумі 230481 грн 53 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №ІП56 (том 1,   а. с. 78).
У матеріалах справи є лист Позивача від 10 жовтня 2023 року, вих. №01-9/51514, адресований виконавцеві, щодо надання графіків виконаних робіт в термін до 13 жовтня 2023 року в зв`язку з тим, що останнім не розпочато роботи за рядом договорів, серед яких Договір. Також у листі попереджено Відповідачу про можливість накладення штрафних санкцій, передбачених пунктом 7.3 Договору (том 2, а. с. 201-205).
Отже, з урахуванням умов Договору, а також враховуючи дату здійснення Позивачем авансового платежу, Відповідач мав виконати роботи за Договором у строк не пізніше 24 листопада 2023 року. 
В той же з матеріалів, що Відповідач роботи за Договором не виконав у встановлений строк, зокрема як вбачається:
·           30 листопада 2023 року сторонами Договору підписано довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2023 та акт приймання виконаних будівельних робіт №1 за листопад 2023 року на суму 455894 грн 78 коп. (том 1, а. с. 79 - 89);
·           29 грудня 2024 року сторонами Договору підписано довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2023 року та акти приймання виконаних будівельних робіт №2-6 за грудень 2023 на загальну суму 696512 грн 88 коп. (том 1, а. с. 94 - 122);
·           20 лютого 2024 року за вих. №01/10678 Позивач направив Відповідачу претензію з вимогою сплатити пеню та штраф у зв`язку із простроченням виконання зобов`язання (том 1, а. с. 127 - 130 ), яку залишено Відповідачем без відповіді.
Невиконання  Відповідачем умов Договору щодо своєчасного надання послуг стало підставою для звернення Позивача до суду, з метою захисту порушеного, на думку Позивача, права, з позовом  про стягнення штрафу та пені.

Колегія суддів констатує, що статтею 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що: суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї; суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
З урахуванням меж розгляду справи судом апеляційної інстанції, визначених    статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд здійснює перегляд справи за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
При цього колегя суду констатує, що за результатами розгляду справи та дослідження поданих доказів судів першої інстанції, стягнуто з Відповідача на користь Позивача 23079 грн 44 коп. пені та 48755 грн 90 коп. штрафу. При цьому відмовлено у стягненні 2881 грн 47 коп. пені відмовлено.
Разом з тим, апеляційна скарга Позивача не містять доводів щодо заперечення обставин задоволення позовних вимог в частині стягнення пені та штрафу. Відтак, з огляду на те, що судове рішення не оспорюється у відповідній частині, суд апеляційної інстанції не переглядає судове рішення у відповідній частині, так як не встановив порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, як і не встановив неправильне застосування норм матеріального права у вищеописаних частинах судового рішення, що не оспорена апелянтом.                            
В той же час, апеляційна скарга Позивача зводиться до заперечень і частині відмови в стягненні 2881 грн 47 коп. пені. Відтак зважаючи на предмет позовних вимог та обставини, котрими    Позивач обгрунтовує підставність своїх позовних вимог в частині стягнення пені, колегія суддів розглядає позовну вимогу про стягнення пені в розмірі, визначеної пунктом 7.3  Договору.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.
Згідно з частин 1, 2   статті 216 Господарського кодексу України   учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.
Як передбачено   статтею 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.
Частиною 1   статті 230 Господарського кодексу України   унормовано, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
У відповідності до   статті 549 Цивільного кодексу України   неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
За порушення строків поставки товару Позивач нарахував та просить стягнути з Відповідача 23079 грн 44 коп. пені на підставі пункту 7.2 укладеного Договору.
Згідно з пунктом 10.1 Договору, Договір набирає чинності з дня підписання його сторонами і діє до 8 січня 2024 року, а в частині виконання гарантійних зобов`язань Договір є чинним на весь час дії гарантії, зазначеної в пункті 2.1 Договору, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.
Також в межах Договору сторони склали додаток №1 "Технічне завдання", додаток №2 "Гарантія виконання зобов`язань" та    додаток №3 "Договірна ціна" (том 1, а. с. 17 - 26).
В той же час як вказано вище у цій постанові на виконання підпункту 4.2.1 Договору, Позивач 25 вересня 2023 року сплатив    Відповідачу авансовий платіж в сумі 230481 грн 53 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №ІП56 (том 1, а. с. 78).
У матеріалах справи є лист Позивача від 10 жовтня 2023 року, вих. №01-9/51514, адресований виконавцеві, щодо надання графіків виконаних робіт в термін до 13 жовтня 2023 року в зв`язку з тим, що останнім не розпочато роботи за рядом договорів, серед яких Договір. Також у листі попереджено Відповідача про можливість накладення штрафних санкцій, передбачених пунктом 7.3 Договору (том 2, а. с. 201-205).
Отже, з урахуванням умов Договору, а також враховуючи дату здійснення Позивачем авансового платежу, Відповідач мав виконати роботи за Договором у строк не пізніше 24 листопада 2023 року. 
Водночас, Відповідач роботи за Договором не виконав у встановлений строк, зокрема: 30 листопада 2023 року сторонами Договору підписано довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2023 та акт приймання виконаних будівельних робіт №1 за листопад 2023 року на суму 455894 грн 78 коп. (том 1, а. с. 79 - 89); 29 грудня 2024 року сторонами Договору підписано довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2023 року та акти приймання виконаних будівельних робіт №2-6 за грудень 2023 року на загальну суму 696512 грн 88 коп. (том 1, а. с. 94 - 122).
Відповідно до   статті 199 Господарського кодексу України   виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватись передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення      Цивільного кодексу України.
Згідно з частиною 2   статті 231 Господарського кодексу України, у разі, якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості.
Отже, даною нормою, що належить застосуванню до правовідносин сторін, пов`язаних із виконанням зобов`язання, що фінансується за рахунок Державного бюджету України, встановлено розмір штрафних санкцій за порушення господарського зобов`язання.
Виходячи із положень частини 2    статті 231 Господарського кодексу України, застосування до боржника, який порушив господарське зобов`язання, штрафних санкцій у вигляді пені, штрафу, передбачених абзацом 3 частини 2   статті 231 Господарського кодексу України, можливо при сукупності відповідних умов, а саме: якщо інший розмір певного виду штрафних санкцій не передбачений договором або законом; якщо, між іншим, порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, якщо допущено прострочення виконання зобов`язання, пов`язаного з обігом (поставкою) товарів, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких і вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафу.
Відтак, суб`єкти господарських відносин при укладенні договору наділені законодавцем правом забезпечення виконання господарських зобов`язань встановленням окремого виду відповідальності - договірної санкції, за невиконання чи неналежне виконання договірних зобов`язань, зокрема, штрафу та пені, передбачених пунктом укладеного договору.
В той же час колегія апеляційного господарського суду констатує, що відповідно до пункту 7.3 Договору у разі порушення встановленого умовами Договору строку виконання зобов`язань Відповідач сплачує Позивачу пеню у розмірі 0,1% вартості простроченого зобов`язання, за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів Відповідач повинен додатково сплатити Позивачу штраф у розмірі 7% від вказаної вартості по кожній заявці.
Як встановлено апеляційним господарським судом, згідно пункту 1.1 Статуту (додаток 3 до Позовної заяви) Позивач є юридичною особою, що утворена 29 липня 2019 року як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, внаслідок реорганізації шляхом перетворення Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15 лютого 2019 року № 73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22 листопада 2017 року № 829-р «Про погодження перетворення державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» у приватне акціонерне товариство». 
В силу дії частини 2 статті 22 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання державного сектора економіки є суб`єкти, що діють на основі лише державної форми власності, а також суб`єкти, державна частка у статутному капіталі яких перевищує п`ятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує державі право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб`єктів. 
Отже, Позивач є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, а відтак пеня нарахована за порушення Відповідачем строку виконання аварійно-відновлювальних робіт з ремонту будівель та споруд ПС 330 кВ «Броварська», розрахована у повній відповідності до пункту 7.3. Договору та частини 2 статті 231 Господарського кодексу України.
Таким чином, суд першої інстанції помилково застосував обмеження вважаючи, що в даному випадку є обмеження розміру пені подвійною обліковою ставкою НБУ, а відтак безпідставно зменшив розмір пені яку нарахував Позивач.
В той же час суд апеляційної інстанції дослідуючи розрахунок пені проведений Позивачем у позовній заяві,  приймає до уваги факт того, що, враховуючи дату перерахування попередньої оплати (25 вересня 2023 року), Відповідач повинен був надати послуг з поточного ремонту до 24 листопада 2023 року. Поряд з тим, наявні у справі довідка за формою КБ-3 та акт за формою КБ-2в свідчать про те, що роботи Відповідачем були фактично виконані та здані Позивачу 30 листопада 2023 року та 29 грудня 2023 року. (що не спростовано Відповідачем а ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанції).  
За розрахунком Позивача, Відповідачу нарахована пеня в розмірі 25960 грн 91 коп.:
·           2279 грн 47 коп. пені - за актом №1 від 30 листопада 2023 року на суму 455894 грн 78 коп. за період з 25 листопада 2023 року по 30 листопада 2023 року (455894,78 грн  х 0,1% (розмір пені) х 5 (кількість днів прострочення));
·           23681 грн 44 коп. пені - за актами №2-6 від 29 грудня 2023 року на загальну суму 696512 грн 88 коп. за період з 25 листопада 2023 року по 29 грудня 2023 року (696512,88 х 0,1% (розмір пені) х 34 (кількість днів прострочення).
Оскільки Відповідачем, допущено прострочення виконання негрошового зобов`язання перед Позивачем (який є суб`єктом господарювання що відноситься до державного сектора економіки), пов`язаного з виконанням робіт, факт якого належним чином підтверджується матеріалами справи, тому передбачений умовами укладеного Договору розмір пені узгоджується з приписами чинного законодавства України. З огляду на все вищевказане суд апеляційної інстанції виснує, що  Позивачем було правомірно застосовано пеню, передбачену пунктом  7.3 Договору.
Відповідно Північно-західним апеляційним господарським судом здійснено перерахунок       пені  за допомогою калькулятора    «Системи ліга закон» та встановлено, що розмір пені  є арифметично вірним та обгрунтованим, а тому колегія суду задовольняє позов в частині стягнення пені в розмірі визначеному Позивачем в позовній заяві – 23079 грн 44 коп.. Відповідно суд апеляційної інстанції стягує з Відповідача на користь Позивача 23079 грн 44 коп. пені за порушення строків виконання державного замовлення.
Відтак, приймаючи таке судове рішення, суд апеляційної інстанції змінює рішення суду першої інстанції в частині стягнення пені, задовільняючи апеляційну скаргу Позивача. 

Враховуючи не врахування судом першої інстанції норм матеріального права (щодо стягненні пені в разі якщо хоча б однією стороною є суб`єкт господарювання, що належить до державного сектора економіки), Північно-західний апеляційний господарський суд прийшов до висновку, про задоволення апеляційної скарги Позивача з огляду на що скасовує  оспорюване рішення. При цьому, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про задоволення позову.
Судові витрати,    в силу дії приписів    статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за розгляд апеляційної скарги Позивача суд покладає на Відповідача.
                           Керуючись статтями 129, 269-276, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -
             ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду Житомирської області від 15 листопада 2024 року по справі №906/522/24  - задоволити.
2. Рішення Господарського суду Житомирської області від 15 листопада 2024 року по справі №906/522/24 - скасувати.
3. Позов задовольнити.
4. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Пасічник Оксани Іванівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25; код ЄДРПОУ 00100227) 25960 грн 91 коп. пені, 48755 грн 90 коп. штрафу та 3028 грн судового збору за подання позовної заяви."
5. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Пасічник Оксани Іванівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25; код ЄДРПОУ 00100227) 3633 грн 60 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.
6. Господарському суду Житомирської  області видати відповідні накази.
7. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
8. Відповідно до частини 3 статті 287 ГПК України, дана справа не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків, визначених у підпунктах а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України.
9. Справу №906/522/24  повернути Господарському суду Житомирської    області.

Головуючий  суддя                                                                      Василишин А.Р. 

        Суддя                                                                                              Бучинська Г.Б.  

Суддя                                                                                              Філіпова Т.Л.