ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3987/16-ц  Номер провадження 22-ц/814/350/25	Головуючий у 1-й інстанції Путря О.Г.  Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Судді-доповідача - Дряниці Ю.В..,
судді - Пилипчук Л.І., Чумак О.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою  представника ОСОБА_1 - адвоката Хворост Дарії Михайлівни на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 17 липня 2024 року за матеріалами заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу по цивільній справі №545/3987/16-ц,-
В С Т А Н О В И В:
У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому листі №545/3987/16-ц з ОСОБА_2 на його правонаступника ОСОБА_1 та видачу дублікат виконавчого листа у справі №545/3987/16-ц, поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Заява мотивована тим, що на виконанні у Полтавському районному відділі державної виконавчої служби перебувало виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №545/3987/16-ц, виданого 06.07.2017 Полтавським районним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 65858,33 грн. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. 
17.05.2021 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» (смерть стягувача ОСОБА_2 ). Постанова про закінчення виконавчого провадження та виконавчий документ направлено до Полтавського районного суду за вих.№12971 від 17.05.2021.
ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.06.2021 р., посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області.
Оскільки рішення суду від 06.07.2017 року не виконано, а заявник є правонаступником стягувача, ОСОБА_1 просила суд замінити стягувача у виконавчому листі №545/3987/16-ц з ОСОБА_2 на його правонаступника, видати дублікат виконавчого листа у справі №545/3987/16-ц, поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 17 липня 2024 року у задоволенні заяви  ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись з ухвалою суду заявниця  подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду скасувати та задовольнити її заяву в повному обсязі.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що районний суд не вірно застосував норми, що регулюють дані правовідносини. Зокрема звертає увагу на те, що суд безпідставно посилався на правові висновки Верховного Суду висловлені у справах щодо вирішення питання заміни сторони у виконавчому провадженні, згідно яких така заміна можлива лише при відкритому виконавчому провадженні, оскільки заявниця просила суд замінити сторону у виконавчому листі, що не суперечить діючим правовим нормам, та можливе також до відкриття виконавчого провадження.
       Вказувала, що висновок суду про необхідність спочатку оскарження постанови державного виконавця про закриття виконавчого провадження, а потім вирішення питання заміни сторони є помилковим, оскільки ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження та не була стороною у справі, а отже позбавлена можливості оскаржити дії та рішення державного виконавця.
       Також апелянт вважає помилковими висновки суду щодо відмови у задоволенні заяви в частині видачі дублікату виконавчого документу та поновлення строку для пред`явлення його до виконання. Вказує, що належними та допустимими доказами довела поважність причин пропуску строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, а наявність оригіналу виконавчого документа у справі не спростовує необхідність видачі його дублікату їй, як новому стягувачу.
Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.
Встановлено, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 06.07.2017 року позов та уточнені вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу згідно розписки відповідача від 16.03.2013 року станом на 21.06.2017 року у сумі 65858,33 гривень, що складається із: суми основного боргу - 4000 гривень, 20 % річних за період часу з 16.03.2013 року по 16.05.2013 року у сумі 133,33 гривень, відсотки за прострочення боргу за період часу з 16.05.2013 року по 21.06.2017 року у сумі 59 920 гривень, понесені судові витрати по справі у сумі 805 гривень та моральну шкоду у сумі 1000 гривень. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 10.11.2020 року Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) та складено актовий запис про смерть №1648.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.06.2021 р., посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області, спадкоємцем ОСОБА_2 є його племінниця ОСОБА_1 .
З відповіді Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 23.04.2024 року за вих. №31032 встановлено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №545/3987/16-ц, виданого 06.07.2017 Полтавським районним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 65858,33 грн. Державним виконавцем 17.05.2021 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» (смерть стягувача ОСОБА_2 ). Постанова про закінчення виконавчого провадження та виконавчий документ направлено до Полтавського районного суду за вих.№12971 від 17.05.2021.
Матеріали справи містять оригінал виконавчого листа №545/3987/16-ц, що був повернутий постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 17.05.2021 року на підставі п.3 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" (смерть стягувача ОСОБА_2 ). 
Розглядаючи заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні районний суд вказав, що оскільки виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №545/3987/16-ц, виданого 06.07.2017 року Полтавським районним судом, закінчено на підставі п.3 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», а стягувачем не ставиться перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження), суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні не підлягає задоволенню.
Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду.
Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.
Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону.
Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним в постанові від 03.11.2020 у справі № 916/617/17 визначено, що вирішувати питання про заміну сторони виконавчого провадження слід з урахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження». 
Частиною першою статті 15 вказаного Закону України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. 
Виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі, зокрема, звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону (пункт 5 частини першої статті 34 Закону).
Із зазначеного нормативного регулювання випливає, що, дотримуючись засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності виконавчого провадження, його гласності та відкритості, виконавець зобов`язаний вживати передбачених чинним законодавством заходів щодо примусового виконання рішень, належного вчинення виконавчих дій. 
Отримавши дані про смерть фізичної особи - сторони виконавчого провадження, виконавець має отримати підтвердження чи спростування таких даних, звернувшись відповідно до пункту 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» із запитом до органу державної реєстрації актів цивільного стану згідно з компетенцією останнього, визначеного Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану".
Після отримання даних про смерть сторони виконавчого провадження виконавець має звернутися до компетентних органів/осіб для отримання відомостей про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину. Це дасть змогу виконавцеві з`ясувати, які особи як спадкоємці померлої сторони виконавчого провадження зверталися за отриманням спадщини та що саме ними було успадковано згідно зі свідоцтвом про право на спадщину. 
Отже, виконавець, установивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження. 
Смерть, оголошення померлою або визнання безвісно відсутньою фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має виступати підставою для його закінчення лише коли виконання обов`язків такої особи чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. 
За пунктом 2 частини першої статті 40 згаданого Закону виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. 
Разом з цим, Законом передбачена можливість відновлення виконавчого провадження. Так, згідно із частиною першою статті 41 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. 
З урахуванням наведених вище законодавчих приписів, у разі смерті фізичної особи - сторони виконавчого провадження виконавець повинен перевірити, чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, чи ні. 
Якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, постанову про закінчення виконавчого провадження можна оскаржити в судовому порядку. У разі задоволення скарги можна вирішувати питання щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника. 
Отже, відповідна заміна сторони виконавчого провадження правонаступником може бути здійснена лише у разі скасування постанови виконавця про закінчення такого виконавчого провадження. 
У доводах апеляційної скарги представник заявника зокрема посилається на неможливість оскарження дій державного виконавця з тих підстав, що ОСОБА_1  не є стороною виконавчого провадження, а нормами діючого законодавства не врегульовано порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця особами, які не є сторонами такого виконавчого провадження. 
Вказані доводи колегія суддів не бере до уваги, оскільки відповідно до статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» та частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця можуть бути оскаржені особами, які не є сторонами такого виконавчого провадження, до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 05 червня 2019 року у справі № 917/2267/14 (провадження № 12-32гс19).
Інші доводи апеляційної скарги на правильність висновків місцевого суду не впливають, оскільки зводяться до незгоди апелянта з судовим рішенням та з його оцінкою.
Оскільки вимоги про заміну сторони виконавчого провадження не підлягають задоволенню, висновок місцевого суду про відмову у видачі дублікату виконавчого листа та поновленні строку для пред`явлення його до виконання також є вірним.
Ухвалу суду першої інстанції постановлено з додержанням норм процесуального права, підстав для її зміни або скасування не вбачається. 
Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1. ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384, 389 ЦПК України суд, -
постановив:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  - адвоката Хворост Дарії Михайлівни- залишити без задоволення.
Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 17 липня 2024 року- залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач:                                                                 Ю.В. Дряниця

       Судді        :                                                          Л.І. Пилипчук

                                                                         О.В. Чумак