ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року 
м. Черкаси   

Справа № 697/2396/23		
Провадження № 22-ц/821/185/25		
Категорія:  скарга на ухвалу  	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В. 
суддів: Василенко Л.І., Новікова О.М.
за участю секретаря: Винник І.М.

учасники справи: 
позивач:  ОСОБА_1 
представник позивача: адвокат Гончарук Андрій Володимирович
відповідач: ОСОБА_2 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження  апеляційну скаргупредставника  ОСОБА_1 – адвоката Гончарука Андрія Володимировича на ухвалу  Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 19 листопада 2024  року(постановлену під головуванням судді Деревенського І.І. в приміщенні Канівського міськрайонного суду Черкаської області ) про залишення без розгляду заяви представника ОСОБА_1 – адвоката Гончарука Андрія Володимировича щодо ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст заявлених вимог

06 листопада 2023 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Гончарука А.В. звернулась до Канівського міськрайонного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_2  про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання .
Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 15 грудня 2023 року позов задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на повнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06.11.2023 і до закінчення нею навчання, 01.06.2024, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

27 грудня 2023 року представник ОСОБА_1 – адвокат Гончарук А.В. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат. В обгрунтування заяви зазначив, що про існування рішення представнику позивача стало відомо 22.12.2023 шляхом отримання його копії.
Вказує. що в судовому засіданні представник позивача не був присутній, проте, письмовою заявою було повідомлено суд про те, що в разі, якщо суд прийде до висновку про відмову (часткове задоволення) позову, представником позивача буде подано у відповідності до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України до суду належні докази щодо обгрунтування розміру витрат на правничу допомогу.
За умовами договору про надання правничої допомоги та детального опису робіт, виконаних адвокатом, позивачем було понесено витрати на правову допомогу у розмірі 3 000,00 грн.
Просив поновити пропущений процесуальний строк звернення до суду за поважних причин та ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат на отримання правничої допомоги під час розгляду справи в сумі 3 000,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 19 листопада 2024 року у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Гончарука А.В. про поновлення строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення – відмовлено.
Заяву позивача ОСОБА_1 – адвоката Гончарука А.В. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №697/2396/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання – залишено без розгляду.
Ухвала суду мотивована, зокрема, тим, що стороною позивача не надано належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про відмову у поновлення строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення.
Посилаючись на вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України, згідно якої у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку, така заява залишається без розгляду, суд дійшов висновку про залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 19 листопада 2024 року, представник ОСОБА_1 – адвокат Гончарук А.В. подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи її незаконною, прийнятою із порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 19.11.2024, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга, зокрема мотивована тим, що суд проігнорував обов`язок суду щодо своєчасного направлення копії судового рішення учасникам справи незалежно від його оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Вказує, що за обставин отримання копії рішення суду 22 грудня 2023 року, виникли обгрунтовані підстави для подачі заяви про ухвалення додаткового рішення в термін до 27 грудня 2023 року включно.
Вважає, що такі обставини є підставами для визнання пропуску процесуального строку поважними.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив

Позиція Черкаського апеляційного суду
Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Залишаючи заяву про ухвалення додаткового рішення без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що стороною позивача подано докази на підтвердження витрат, понесених позивачем на правничу допомогу із пропуском встановлених ч. 8 ст. 141 ЦПК України строків для подання відповідних доказів.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України  суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення , якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку, така заява залишається без розгляду.
У пункті 53 додаткової постанови від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.
Виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, й після судових дебатів, але виключно за наявності сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду; по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.
Зазначене узгоджується з положенням частини першої статті 182 ЦПК України про те, що учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань при розгляді справи судом.
Тобто саме зацікавлена сторона повинна вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
З матеріалів справи вбачається, що рішення суду ухвалено 15 грудня 2023 року.
Позивач та його представник були повідомлені про судове засідання, призначене на 15 грудня 2023 року, про що свідчать розписка адвоката Гончарука А.В. про те, що він отримав повістку про виклик до суду на 11:00 год на 15.12.2023 ( а.с. 19) та заява представника позивача про розгляд справи за відсутності сторони позивача від 15.12.2023 (а.с. 39 ).
Із заявою про ухвалення додаткового рішення з доданими до неї доказами на підтвердження понесених судових витрат представник позивача звернувся до суду 27.12.2023 ( а.с 46—51), тобто із пропуском встановленого законодавством п`ятиденного строку.
В обґрунтування причин пропуску строку сторона позивача посилалась на те, що про існування рішення представнику позивача стало відомо 22.12.2023 шляхом отримання його копії.
Відповідно до ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.  Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом (стаття 120 ЦПК України).
Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).
Аналіз положень статті 126, частини восьмої статті 141 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що у випадку неподання доказів понесених витрат протягом визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України п`ятиденного строку, заява про розподіл судових витрат, зроблена стороною до закінчення судових дебатів у справі, повинна залишатися судом без розгляду, якщо причини пропуску цього строку не є поважними.
Із матеріалів справи вбачається, що копію рішення судом було надіслано позивачу та представнику позивача на вказану поштову адресу 15.12.2023, що підтверджується копією супровідного листа (а.с. 45).
Посилання скаржника в апеляційній скарзі, що суд проігнорував обов`язок суду щодо своєчасного направлення копії судового рішення учасникам справи незалежно від його оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішення, є необгрунтованими та спростовуються матеріалами справи.
Крім того, скаржник як в заяві про ухвалення додаткового рішення, так і в апеляційній скарзі посилається на те, що копію рішення представник позивача отримав 22 грудня 2023 року, проте в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження зазначеного, а тому суд позбавлений можливості перевірити вказані обставини. 
Є правильними посилання суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, що отримання представником позивача та позивачем рішення лише 22.12.2023 не може вважатися поважною, об`єктивною і непереборною причиною несвоєчасного звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення.
Клопотання про поновлення процесуального строку для подання заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу не містить інших непереборних обставин, які б унеможливлювали надання доказів суду першої інстанції в межах визначеного ЦПК України п`ятиденного строку.
Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).
В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для поновлення строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 270, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу  представника  ОСОБА_1 – адвоката Гончарука Андрія Володимировича – залишити без задоволення.
Ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 19 листопада 2024 рокупро залишення без розгляду заяви представника ОСОБА_1 – адвоката Гончарука Андрія Володимировича щодо ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча                                    О.В. Карпенко

Судді                          О.М. Новіков
                                                                       
                                                                       Л.І. Василенко