Справа № 299/2286/24

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       30 грудня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:
       головуючого судді: Джуги С.Д.
       суддів : Собослоя Г.Г., Мацунича М.В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Продан Оксана Василівна, на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10 травня 2024 року у складі судді Трагнюк В.Р., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів,-
встановив:

У квітні 2024 року  ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про зміну способу та розміру стягуваних аліментів.
Позов мотивовано тим, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу у них народилося троє спільних дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 25.09.2019 року по справі № 299/4176/18 шлюб між сторонами розірвано, визначено місце проживання дітей сторін разом з позивачкою, стягнуто аліменти в розмірі по 1500 гривень на кожну дитину щомісячно. 
Позивачка вказує, що розмір аліментів визначених судом не є достатнім для утримання дітей. Відповідач отримує постійний дохід, що свідчить про зміну його матеріального стану, одночасно позивачка доглядає трьох дітей та отримує мінімальну заробітну плату. Діти сторін подорослішали та потребують більшого матеріального забезпечення, у зв`язку з війною в Україні істотно зріс рівень споживчих та з урахуванням вікових особливостей дітей зросли витрати на її утримання, що погіршило матеріальний стан позивачки.
Позивач вважає, що загально відомою інформацією є той факт, що в Україні іде війна, що спричинило зріст цін, інфляцію, збільшилися і витрати на комунальні послуги. Відповідач повинен виконувати свою частину обов`язків відносно дітей щодо їх матеріального утримання.
Окрім вказаного, у 2022 році мати позивачки набула статус пенсіонера за віком, а також позивачка має батька пенсіонера за віком. Позивач зобов`язана утримувати своїх непрацездатних батьків згідно СК України (ст. 202). Вказана обставина також свідчить про зміну матеріального стану позивача після ухвалення рішення про стягнення аліментів. Відповідач відмовляється платити аліменти в більшому розмірі ніж це визначено рішенням суду. 
Позивач скористалася своїм правом, звернувшись із позовом про збільшення розміру аліментів, стосовно зміни способу стягнення аліментів, шляхом їх присудження у частці від доходу відповідача.
За вказаних обставин позивач просив змінити спосіб та розмір стягуваних аліментів на трьох дітей, визначених рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 25.09.2019 року з 1500,00 гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 26.12.2018 року і до досягнення дітьми повноліття на 1/2 частину від усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повнолітня.
Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10 травня 2024 року заявлений позов задоволено.
Змінено спосіб стягнення аліментів, встановлений рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 25.09.2019 року у цивільній справі № 299/4176/18, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі по 1500,00 гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 26.12.2018 року і до досягнення дітьми повноліття та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повнолітня.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Продан Оксана Василівна, просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права.Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що у суду першої інстанції не було підстав для задоволення позову, оскільки позивачкою не доведено заявлений позов, а посилання на те, що позивачка утримує батьків пенсіонерів, як на зміну матеріального становища є недоречним.
Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив.
Згідно ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
З огляду на те, що зазначений спір є малозначний, а тому дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.
Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.
Згідно зі ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження, копією рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22.09.2016 року у справі № 299/4176/18 (а.с.8-10, 17-20).
Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 25.09.2019 року у цивільній справі № 299/4176/18 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі по 1500,00 гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 26.12.2018 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.17-20).
Ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Відповідно дост.8 Закону України від «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно зіст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Як вбачається з матеріалів справи, одержувач аліментів ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про зміну (збільшення) розміру аліментів, який стягується на підставі Виноградівського районного суду Закарпатської області від 25.09.2019 року та просила визначити аліменти на трьох дітей в розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.
Отже, одержувач аліментів скористалася своїм правом щодо визначення способу стягнення аліментів у частці від доходу.
Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
У ч.1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Аналогічні висновки містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) та постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 536/1557/17 (провадження № 61-7584св18), від 30 червня 2020 року у справі № 343/945/19 (провадження № 61-2057св20).
Отже, право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, оскільки норми СК України імперативної заборони щодо цього не містять, а відповідне право сторони в такому спорі не може заперечуватися.
Згідно з ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, суд повинен враховувати загальні обставини, передбачені законом при визначенні розміру аліментів.
Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, яке виникає з моменту народження дітей і зберігається до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.
Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.
Ті обставини, що з віком потреби дитини зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку дитини є загальновідомими та не потребують доказуванню.
З врахуванням зазначеного, доведеним є факт, що матеріальне становище одержувача аліментів, як одна з умов, з якою пов`язується можливість збільшення розміру аліментів, змінилося, потреба в коштах для утримання і розвитку дітей істотно зросла, тому виникли підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру .
Враховуючи те, що з моменту присудження аліментів (2019 рік) діти сторін підросли і витрати на їх утримання значно зросли, матеріальне становище одержувача аліментів матері дітей, з якою проживають діти погіршилися, а також враховуючи інтереси дітей і необхідність за загальним правилом дотримання рівності батьків у виконанні обов`язку з матеріального утримання дітей, а тому у суду наявні правові підстави для збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення.
Суд першої інстанції хоча і помилково прийняв до уваги, один із доводів позивача, що у позивача батьки пенсіонери, як на одну з обставин зміни матеріального стану позивача, оскільки батьки позивача отримують пенсію і можуть забезпечити свої мінімальні життєві потреби, однак дійшов вірного висновку, що збільшилися витрати на потреби у розвитку, навчанні та вихованні дітей сторін, відповідно погіршився матеріальний стан позивача.
Колегія суддів наголошує, що здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини (ст. 155 СК України).
Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» (Hunt v. Ukraine) (Заява № 31111/04) вказав на те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54).
Апелянт має обов`язок щодо належного матеріального забезпечення своїх дітей нарівні з позивачкою.
При цьому, спільні діти сторін проживають разом із матір`ю, відтак саме на неї лягає основний тягар по утриманню та вихованню дітей.
Визначений розмір аліментів відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.
Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством.
Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-
постановив :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Продан Оксана Василівна, залишити без задоволення.
Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10 травня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 30 грудня 2024 року.
Головуючий :
Судді: