УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2025 року
м. Київ
справа № 757/31514/22-к
провадження № 51-1286ск23
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                        ОСОБА_1 , 
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 05 грудня 2024 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2024 рокузадоволено клопотання захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4 , про закриття кримінального провадження щодо останньої на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).
Кримінальне провадження № 12021100060001949 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 Кримінального кодексу України (далі - КК), закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05 грудня 2024 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2024 року - без змін.
Доводи касаційної скарги та її вимоги
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить оскаржені судові рішення скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. 
В обґрунтування своїх доводів зазначає, що Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, задовольняючи клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження № 12021100060001949 від 08 грудня 2021 року на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, невірно обчислив строки досудового розслідування. 
Зазначає, що на момент повідомлення підозрюваної ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_6 про завершення досудового розслідування 08 грудня 2021 року залишався ще один день строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК. 
Вказує, що 17 та 19 вересня 2022 року від підозрюваної ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_6 надійшли заяви про відмову від ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, де, серед вказаного, йшлося й про неможливість прибути до органу досудового розслідування у зв`язку з військовим станом на території України. 
Проте, за відсутності протоколу про відмову від ознайомлення з матеріалами справи, складеного слідчим в порядку ст. 290 КПК, сторона обвинувачення сприймає вказані заяви сторони захисту як зволікання та зловживання процесуальними правами.
Зазначає, що 23 вересня 2022 року досудове розслідування було відновлено з метою вчинення дій організаційного характеру й того ж дня завершено, про що повідомлено сторону захисту засобами поштового зв`язку.
Звертає увагу, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва на підставі клопотання слідчого Печерського УП ГУНП у м. Києві встановлено строк для ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження - 3 дні з моменту отримання цієї ухвали. 27 жовтня 2022 року вказана ухвала була скерована судом на електронну адресу захисника ОСОБА_5 , тобто строк на ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження було обмежено й він сплив 31 жовтня 2022 року та в цей же день обвинувальний акт був вручений підозрюваній ОСОБА_4 та скерований до Печерського районного суду м. Києва, отже в межах строку, визначеного ст. 219 КПК.
Підсумовує прокурор тим, що, на її переконання, відмова сторони захисту від ознайомлення з матеріалами досудового розслідування повинна бути зафіксована у відповідному протоколі ознайомлення й за відсутності такої фіксації сторона обвинувачення умотивовано сприйняла це як зволікання і звернулася до слідчого судді з клопотанням про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування. Натомість суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, на переконання прокурора, дійшов необґрунтованого висновку про те, що строк із дня надходження заяв підозрюваної ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_6 про відмову від ознайомлення з матеріалами кримінального провадження включається в строк досудового розслідування, отже безпідставно виходив із того, що обвинувальний акт направлений до суду 31 жовтня 2022 року поза межами строку досудового розслідування, визначеного п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК.
На переконання прокурора, суд апеляційної інстанції належної оцінки доводам апеляційної скарги сторони обвинувачення не надав та необґрунтовано погодився з рішенням місцевого суду.
Мотиви Суду
Перевіривши доводи, викладені в касаційній скарзі, та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів Верховного Суду виходить із такого.
Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта.
Приписи ст. 219 вказаного Кодексу визначають строки, в межах яких досудове розслідування має бути закінчено. Строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування (ч. 5 ст. 219 КПК).
За ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2024 року встановлена така хронологія здійснення процесуальних дій у цьому кримінальному провадженні. 
09 вересня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 42021102060000019. 
Постановою керівника Печерської окружної прокуратури м. Києва від 08 листопада 2021 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців.
08 грудня 2021 року прокурором прийняте рішення про виділення матеріалів досудового розслідування відносно ОСОБА_4 в окреме кримінальне провадження № 12021100060001949, досудове розслідування завершене, про що в той же день повідомлено підозрювану ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_7 й надано фактичну можливість для ознайомлення з матеріалами.
За приписами ч. 7 ст. 217 КПК днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали, а у провадженні, в якому об`єднані матеріали кількох досудових розслідувань, - день початку розслідування того провадження, яке розпочалося раніше.
17 вересня 2022 року засобами поштового зв`язку захисник ОСОБА_5 письмовою заявою на адресу слідчого та прокурора підтвердив факт надання йому доступу до всіх матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12021100060001949, відмовився від їх подальшого ознайомлення та просив невідкладно закінчити досудове розслідування, зокрема скласти обвинувальний акт та направити його до суду. Заява адвоката ОСОБА_5 від 17 вересня 2022 року була отримана слідчим 19 вересня 2022 року. В той же день, 17 вересня 2022 року адвокат ОСОБА_5 зі своєї офіційної електронної пошти направив аналогічне звернення (підписане ЕЦП) на електронні адреси слідчого та прокурора.
19 вересня 2022 року засобами поштового зв`язку підозрювана ОСОБА_4 також направила на адресу слідчого та прокурора заяву, якою підтвердила факт надання їй доступу до всіх матеріалів кримінального провадження № 12021100060001949, відмовилась від подальшого ознайомлення із ними та просила невідкладно закінчити досудове розслідування, зокрема скласти обвинувальний акт та направити його до суду.
У відповідь на заяви адвоката ОСОБА_5 та підозрюваної ОСОБА_4 щодо завершення виконання вимог ст. 290 КПК у кримінальному провадженні № 12021100060001949 прокурор листом від 21 вересня 2022 року повідомив сторону захисту, що процес виконання вимог ст. 290 КПК триває та розцінює вказані заяви про відмову від ознайомлення із матеріалами досудового розслідування як зволікання.
23 вересня 2022 року прокурором було винесено постанову про відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12021100060001949 й того ж дня слідчим було складено повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу стороні захисту до матеріалів указаного кримінального провадження.
26 жовтня 2022 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про встановлення стороні захисту строку ознайомлення з матеріали досудового розслідування.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2022 року стороні захисту встановлено строк для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження протягом трьох робочих днів з моменту отримання ухвали слідчого судді, який сплив 31 жовтня 2022 року. 
Суд першої інстанції виходив із того, що письмова відмова сторони захисту від ознайомлення з матеріалами кримінального провадження свідчить про завершення виконання нею вимог ст. 290 КПК, а отже на 19 вересня 2022 року підозрювана та її захисник реалізували своє право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, після чого прокурор мав прийняти рішення відповідно до вимог ч. 2 ст. 283 вказаного Кодексу. 
Враховуючи наведене, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що строк ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження із дня повідомлення про завершення та надання доступу до матеріалів досудового розслідування по 19 вересня 2022 року включно відповідно до приписів ч. 5 ст. 219 КПК не включається у строк досудового розслідування, а отже обвинувальний акт 31 жовтня 2022 року було направлено до суду поза межами строку досудового розслідування, визначеного п. 4 ч. 3 ст. 219 цього Кодексу.
Переглядаючи ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2024 року в межах апеляційної скарги прокурора, проаналізувавши її доводи, які є аналогічними доводам касаційної скарги, суд апеляційної інстанції надав їм належну оцінку, дійшов до переконливих висновків про правомірність рішення місцевого суду про закриття кримінального провадження на підставі, визначеній в п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, та відповідність ухвали суду першої інстанції вимогам цього Кодексу.
Суд апеляційної інстанції слушно керувався правозастосовними позиціями у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24 жовтня 2022 року у справі № 216/4805/20 щодо оцінки на предмет правомірності висновків місцевого суду стосовно врахування письмових повідомлень від захисника та підозрюваної про відмову від подальшого ознайомлення із матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК, поданими на адресу слідчого та прокурора, день надходження яких до сторони обвинувачення суд оцінив як день закінчення стороною захисту процедури ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. 
Цей суд за обставин даного провадження обґрунтовано вказав на безпідставність звернення до слідчого судді з клопотанням про встановлення часу для ознайомлення стороною захисту з матеріалами досудового розслідування, оскільки такі дії здійсненні вже після закінчення строків досудового розслідування.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що прокурор фактично не погоджується з мотивами судів попередніх інстанцій стосовно визначення дня, з якого стороною захисту закінчено ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.
Верховний Суд неодноразово зазначав, що сторона захисту може відмовитися від ознайомлення з наданими матеріалами досудового розслідування, що така відмова має бути складена у письмовій формі, щоб суд мав можливість переконатися, що сторона обвинувачення виконала приписи ст. 290 КПК щодо відкриття та надання доступу до матеріалів, а сторона, якій було надано ці матеріали, з власної волі відмовилася від ознайомлення з ними. Натомість КПК не визначає певного виду процесуального документа, за яким би підтверджувався факт надання доступу та ознайомлення з матеріалами провадження, а лише встановлює, що цей факт повинен бути письмово підтверджений самим учасником кримінального провадження, якому надано доступ (ч. 9 ст. 290 КПК). 
На виконання вимог ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII суд апеляційної інстанції обґрунтовано враховував висновки про застосування норм права, передбачених статтями 219, 290 КПК, викладені у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 24 жовтня 2022 року у справі № 216/4805/20, оскільки предметом оцінки об`єднаної палати були правовідносини, аналогічні тим, які встановлені у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 .
Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій і вважає, що касаційна скарга прокурора не містить переконливих доводів на їх спростування.
Доводи сторони обвинувачення в касаційній скарзі про відсутність належного підтвердження з боку сторони захисту факту відмови від ознайомлення із матеріалами досудового розслідування, що й стало підставою для звернення до слідчого судді з клопотанням про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, є неспроможними, оскільки не спираються на приписи кримінального процесуального закону.
Водночас факт постановлення указаної ухвали слідчого судді про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, відповідно до приписів кримінального процесуального закону, не свідчить про продовження строку досудового розслідування в кримінальному провадженні, який після його закінчення поновленню не підлягає, що узгоджується із висновками, відображеними в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 24 жовтня 2022 року у справі №216/4805/20 (провадження № 51-4684кмо21).
Повідомляючи листом від 21 вересня 2022 року сторону захисту про те, що сторона обвинувачення розцінює письмові заяви захисника та підозрюваної про відмову від ознайомлення із матеріалами досудового розслідування як зволікання з її боку, прокурор безпідставно виходив із того, що триває виконання вимог ст. 290 КПК.
Отже, у касаційній скарзі прокурора відсутні обґрунтовані доводи, які би дозволили дійти висновку, що рішення судів у цьому кримінальному провадженні постановлено з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. Не вбачається такого і з оскаржених судових рішень, а тому Верховний Суд, спираючись на приписи п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, доходить висновку про наявність підстав до відмови у відкритті касаційного провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд 
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргоюпрокурора на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 05 грудня 2024 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає. 
Судді:

ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                   ОСОБА_3