УХВАЛА
 
30 січня 2025 року
м. Київ
 
справа № 489/6029/17
провадження № 61-953ск25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І.,                    Литвиненко І. В., 
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Важеніна Світлана Анатоліївна, на заочне рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 17 лютого 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самовільної будівлі,
 
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні належною йому земельною ділянкою шляхом знесення самовільної будівлі. 
В обґрунтування пред`явленого позову вказував, що йому належить 67/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 . Власником 43/100 частин цього ж житлового будинку, адреса якого була змінена з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1 , є відповідачка ОСОБА_3 .
У 2007 році ОСОБА_3 разом з чоловіком своєї доньки ОСОБА_1 , на території земельної ділянки, що належить позивачу та з використанням стіни належного йому гаража, без його згоди і дозвільних документів, самовільно почали будівництво гаража. Для встановлення даху відповідачка врізала балки в стіну належного йому гаража, чим порушила конструкцію цієї споруди. Більше того, примикання гаражу відповідачки до гаража позивача призводить до неможливості обслуговування ним стіни свого гаража та проведення його своєчасного ремонту.
Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_2 просив зобов`язати відповідачку усунути перешкоди у користуванні належною йому власністю шляхом знесення самочинно побудованого нею гаражу літера «Г», який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ленінський районний суд міста Миколаєва заочним рішенням від 10 грудня                   2018 року частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2 . Зобов`язав                   ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні власністю ОСОБА_2 шляхом знесення гаража літери «Г», який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3 . Вирішив питання про розподіл судових витрат.
 
Ленінський районний суд міста Миколаєва ухвалою від 05 червня 2019 року задовольнив заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 грудня 2018 року. Скасував заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 грудня 2018 року, справу призначив справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
 
Ленінський районний суд міста Миколаєва ухвалою від 21 жовтня 2019 року замінив неналежного відповідача - ОСОБА_3 , на належного - ОСОБА_1 .
 
Ленінський районний суд міста Миколаєва заочним рішенням від 17 лютого                 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнив частково.
 
Зобов`язав ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні власністю                      ОСОБА_2 шляхом знесення самочинно зведеного гаража літера «Г», який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Вирішив питання про розподіл судових витрат.
Миколаївський апеляційний суд постановою від 06 липня 2020 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.
Верховний Суд постановою від 18 листопада 2020 року касаційну скаргу   ОСОБА_1 задовольнив частково, скасував постанову Миколаївського апеляційного суду від 06 липня 2020 року, справу передав на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Миколаївський апеляційний суд постановою від 18 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, заочне рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 17 лютого 2020 року залишив без змін.
20 січня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Важеніна С. А., через систему «Електронний суд», подала до Верховного Суду касаційну скаргу на  заочне рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 17 лютого                 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 грудня                         2024 року.
Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивовано тим, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, оскільки копію оскаржуваного судового рішення апеляційної інстанції отримано лише 21 грудня 2024 року. На підтвердження чого надано відповідні докази.  
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження заявником пропущено з поважних причин, тому він підлягає поновленню.
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій                   статті 389 ЦПК України.
У касаційній скарзі заявник посилається на підстави касаційного оскарження, визначені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України. 
 
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог щодо її форми і змісту.  
 
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
 
За таких обставин касаційне провадження у зазначеній справі необхідно відкрити.
Касаційна скарга містить клопотання про зупинення виконання постанови Миколаївського апеляційного суду від 18 грудня 2024 року. 
Вивчивши подане клопотання, колегія суддів дійшла висновку, що у його задоволенні слід відмовити, виходячи з таких підстав.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Відповідно до вимог частини першої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Клопотання про зупинення (дії) виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Враховуючи, що заявником не наведено обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення та не додано будь-яких доказів, які б підтверджували необхідність його зупинення, клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє                       представник - адвокат Важеніна Світлана Анатоліївна, про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 , в інтересах якої діє                              представник - адвокат Важеніна Світлана Анатоліївна, строк на касаційне оскарження заочного рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва                     від 17 лютого 2020 року та постанови Миколаївського апеляційного суду                       від 18 грудня 2024 року. 
Відкрити касаційне провадження у даній справі за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Важеніна Світлана Анатоліївна, на заочне рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 17 лютого 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 грудня 2024 року. 
Витребувати з Ленінського районного суду міста Миколаєва цивільну справу                               № 489/6029/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самовільної будівлі. 
 
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Важеніна Світлана Анатоліївна,про зупинення виконання постанови Миколаївського апеляційного суду від 18 грудня  2024 року.
Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           Є. В. Петров
 
А. І. Грушицький
 
                                                                                                                           І. В. Литвиненко