Справа № 127/14737/24
Провадження № 22-ц/801/2452/2024
Категорія: 44
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач:Міхасішин І. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року	Справа № 127/14737/24	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: головуючого: Міхасішина І.В.,
суддів: Сопруна В.В., Стадника І.М.
з участю секретаря судового засідання: Кахно О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця цивільну справу № 127/14737/24 за позовом ОСОБА_1 до російської федерації в особі Посольства російської федерації в Україні, Держави Україна в особі представника Кабінету Міністрів України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
за апеляційною скаргою представника позивача  ОСОБА_1 - адвоката Огородника Олега Миколайовича на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 жовтня 2024 року, ухвалене у складі судді Романюк Л. Ф., -

встановив:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до російської федерації в особі Посольства російської федерації в Україні, Держави Україна в особі представника Кабінету Міністрів України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 .
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 184 від 18.11.2014 року, молодшого сержанта запасу ОСОБА_1 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначеного наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 18.11.2014 року № 66-к на посаду гранатометника 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 6 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону та який уклав контракт до оголошення демобілізації з 18.11.2014 року відповідно до Положення про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ, з 18.11.2024 року зарахувати до списків особового складу частини та на всі види забезпечення і вважати таким, що з 18.11.2014 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 530 грн. на місяць, шпк «солдат». ВОС – 103061.
Згідно довідки про обставини травми № 4633 від 15.06.2015 року, виданої позивачу та зазначено, що 10.02.2015 року, одержав : ЗЧМТ, струс головного мозку акубаротравма, сенсоневральна двобічно туговухість.
За обставини 10.02.2015 року, приблизно о 13 год. 50 хв., виконуючи бойове завдання в зоні АТО на висоті №9317, що розташовувалась на околиці злітної смуги аеропорту м. Донецьк, відбувся мінометний обстріл з боку незаконно створених збройних формувань, в результаті, якого молодший сержант ОСОБА_1 отримав травму.
Травма отримана військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби та не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчиненням ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
Підстава: наказ командира (начальника) військової частини пп НОМЕР_1 від «08» червня 2015 року N 1716.
Відповідно довідки про обставини травми №4634 від 15.06.2015 року, виданої Позивачу та зазначено, що 22 квітня 2015 року, одержав:        Мінно-вибухову травму, ЗЧМТ, струс головного мозку, акубаротравма, змішана посттравматична сенсоневральна двобічна приглухуватість.
За обставини 22.04.2015 року, приблизно о 13 год. 50 хв., виконуючи бойове завдання в зоні АТО на висоті № 9317, що розташовувалась на околиці злітної смуги аеропорту м. Донецьк, відбувся мінометний обстріл з боку незаконно створених збройних формувань, в результаті, якого молодший сержант ОСОБА_1 отримав травму.
Травма отримана військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби та не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчиненням ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
Підстава: наказ командира (начальника) військової частини пп НОМЕР_1 від «08» червня 2015 року N 1715.
Відповідно до виписного епікризу ОСОБА_1 у період з 01.12.2015 по 15.12.2015 року перебував на стаціонарному обстеженні і лікуванні в хірургічному (ЛОР) відділенні в/ч НОМЕР_3 Дніпропетровського військового госпіталю із діагнозом: Наслідки повторних ЗЧМЕ (10.02.2015 та 22.04.2015) струсів головного мозку у вигляді оптико - хіазмального арахноїдиту з частковою атрофією зорових нерівів, двобічної пірамідної недостатності, стійкого помірного астенічного, цефалгічного синдромів, вегето- судинної нестійкості, наслідки мінно-вибухової травми (10.02.2015 та 22.04.2015), акубаротравматичного ураження обох вух у вигляді стійкої повної глухоти на ліве вухо, хронічної правобічної сеснсоневральної туговатості зі сприйняттям шепітної мови до 2м.
Згідно довідки військово-лікарської комісії №109/3870 від 30.05.2022 року, ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
Відповідно до виписки ОСОБА_1 у період з 11.02.2015 по 16.02.2015 року перебував на стаціонарному лікуванні у КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечнікова» із діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку, акубаротравма, сенсоневральна двобічна туговухість.
Згідно до виписного епікризу №5041 ОСОБА_1 у період з 16.11.2015 по 27.11.2015 року перебував на стаціонарному лікуванні ВМЦ ЦР із діагнозом: Наслідки МВТ (10.02 та 22.04.2015р). ЗЧМТ, струсу головного мозку у вигляді лівобічної пірамідної недостатності, акубаротравми у вигляді лівобічної тотальної глухоти та правобічної нейросенсорної приглухуватості із сприйняттям шепітної мови 1.5 м. Обмежений остеохондроз грудного відділу хребта, больовий синдром Ангопанія сітківок обох очей Субатрофія зорових нервів.
Відповідно до довідки № 11772 від 24.12.2015 року про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, видана про те, що ОСОБА_1 , дійсно в період з 14.01.2015 по 11.02.2015. 04.03.2015 по 26.05.2915, 31.07.2015 по 09.11,2015, 02.12.2015 по 18.12.2015 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької обл.: АДРЕСА_1 .
Підстава: наказ командира в/ч пт НОМЕР_1 N 8 від 13.01.2015 наказ командира в/ч пп НОМЕР_1 N 43 від 23.02.2015 наказ командира в/ч пп НОМЕР_1 № 53 від 06.03.2015 наказ командира в/с пп В2830 № 143 від 17.05.2015 наказ командира в/ч пп НОМЕР_1 № 191 від 13.08.2015 наказ командира в/ч пп НОМЕР_1 № 263 від 09,11.2015 наказ командира в/ч пп НОМЕР_1 № 281 від 02.12.2015 наказ командира в/ч пп НОМЕР_1 № 295 від 18.12.2015.
Згідно до витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №295 від 18.12.2015 року Молодшого сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 , стрільця-санітара 6 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону, звільненого з 18 грудня 2015 року наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 15 грудня 2015 року N 164-к у запас за частиною восьмою пунктом «б» відповідно до статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 04 квітня 2006 року № 3597 - V (за станом здоров`я), вважати таким, що здав справи та посаду, з 18 грудня 2015 року виключити із списків особового складу частини і усіх видів забезпечення.
Відповідно до довідки серії АГ № 0008938 від 15.07.2015 року, ОСОБА_1 , встановлено 25% ступеню втрати працездатності.
Згідно до довідки до акта огляду МСЕК серії АВ №0548190 від 29.12.2015, ОСОБА_1 , встановлено 3 групу інвалідності, що пов`язана із травмою при захисті Батьківщини.
Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААА №593807 від 31.07.2017, ОСОБА_1 , встановлено 2 групу інвалідності, що пов`язана із травмою при захисті Батьківщини.
Згідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААБ №370429 від 18.07.2019, ОСОБА_1 , встановлено 2 групу інвалідності, що пов`язана із травмою при захисті Батьківщини - безтерміново.
Відповідно до виписки № 2700 Позивач у період з 18.05.2017 по 02.06.2017 року перебував на стаціонарному лікуванні Вінницькому обласному клінічному госпіталі для ветеранів війни у терапевтичному відділенні із діагнозом: ІХС стенокардія напруги ФК III, післяінфарктний (10.2016) кардіосклероз, коронаросклероз. Субоклозія ОШ ЛКА 80- 909% «місток» ПМША 80 %. Гіпертонічна хвороба III ст. І ст за рівнем АТ дуже високий ризик ССУ. Наслідки МВТ (10.02 та 22.04.2015р). ЗЧМТ, струсу головного мозку у вигляді лівобічної пірамідної недостатності, акубаротравми у вигляді лівобічної тотальної глухоти та правобічної нейросенсорної приглухуватості із сприйняттям шепітної мови 1.5 м. Обмежений остеохондроз грудного відділу хребта, больовий синдром Ангопанія сітківок обох очей Субатрофія зорових нервів.
Згідно виписки № 1800  ОСОБА_1  у період з 22.03.2018 по 05.04.2018 року перебував на стаціонарному лікуванні Вінницькому обласному клінічному госпіталі для ветеранів війни у терапевтичному відділенні із діагнозом: ІХС стенокардія напруги ФК III, післяінфарктний (10.2016) кардіосклероз, коронаросклероз. Субоклозія ОШ ЛКА 80- 90% «місток» ПМША 80 %. Гіпертонічна хвороба III ст. І ст за рівнем AT дуже високий ризик ССУ.
Відповідно до виписки №3571 ОСОБА_1 у період з 26.06.2018 по 13.07.2018 року перебував на стаціонарному лікуванні Вінницькому обласному клінічному госпіталі для ветеранів війни у терапевтичному відділенні із діагнозом: ІХС стенокардія напруги ФК III, післяінфарктний (10.2016) кардіосклероз, коронаросклероз. Субоклозія ОШ ЛКА 80- 90% «місток» ПМША 80 %. Гіпертонічна хвороба III ст. І ст за рівнем AT дуже високий ризик ССУ.
Згідно до виписки № 5994 ОСОБА_1 у період з 07.11.2018 по 23.11.2018 року перебував на стаціонарному лікуванні Вінницькому обласному клінічному госпіталі для ветеранів війни у терапевтичному відділенні із діагнозом: ІХС стенокардія напруги ФК III, післяінфарктний (10.2016) кардіосклероз, коронаросклероз. Субоклозія ОШ ЛКА 80- 90% «місток» ПМША 80 %. Гіпертонічна хвороба III ст. І ст за рівнем AT дуже високий ризик ССУ.
Відповідно до виписки № 2099 ОСОБА_1 у період з 08.04.2019 по 26.04.2019 року перебував на стаціонарному лікуванні Вінницькому обласному клінічному госпіталі для ветеранів війни у терапевтичному відділенні із діагнозом: ІХС стенокардія напруги ФК III, післяінфарктний (10.2016) кардіосклероз, коронаросклероз. Субоклозія ОШ ЛКА 80- 90% «місток» ПМША 80 %. Гіпертонічна хвороба III ст. І ст за рівнем AT дуже високий ризик ССУ.
Згідно до виписки № 3094 ОСОБА_1 у період з 05.06.2019 по 20.06.2019 року перебував на стаціонарному лікуванні Вінницькому обласному клінічному госпіталі для ветеранів війни у терапевтичному відділенні із діагнозом: ІХС стенокардія напруги ФК III, післяінфарктний (10.2016) кардіосклероз, коронаросклероз. Субоклозія ОШ ЛКА 80- 90% «місток» ПМША 80 %. Гіпертонічна хвороба III ст. І ст за рівнем AT дуже високий ризик ССУ.
Відповідно до виписки № 6405 ОСОБА_1 у період з 05.12.2019 по 20.12.2019 року перебував на стаціонарному лікуванні Вінницькому обласному клінічному госпіталі для ветеранів війни у терапевтичному відділенні із діагнозом: ІХС стенокардія напру :и ФК III, післяінфарктний (10.2016) кардіосклероз, коронаросклероз. Субоклозія ОШ ЛКА 80- 90% «місток» ПМША 80 %. Гіпертонічна хвороба III ст. І ст за рівнем AT дуже високий ризик ССУ.
Згідно до виписки № I486 ОСОБА_1 у період з 13.03.2020 по 23.03.2020 року перебував на стаціонарному лікуванні Вінницькому обласному клінічному госпіталі для ветеранів війни у терапевтичному відділенні із діагнозом: ІХС стенокардія напруги ФК III, післяінфарктний (10.2016) кардіосклероз, коронаросклероз. Субоклозія ОШ ЛКА 80- 90% «місток» ПМША 80 %. Гіпертонічна хвороба III ст. І ст за рівнем AT дуже високий ризик ССУ.
Відповідно до виписки № 3225 ОСОБА_1 у період з 03.12.2020 по 18.12.2020 рою перебував на стаціонарному лікуванні Вінницькому обласному клінічному госпіталі ДЛІ ветеранів війни у терапевтичному відділенні із діагнозом: ІХС стенокардія напруги ФІ III, післяінфарктний (10.2016) кардіосклероз, коронаросклероз. Субоклозія ОШ ЛКА 80 90% «місток» ПМША 80 %. ПМША ЛКА - міокардіальний місток. Гіпертонічна хвороб III ст. І ст за рівнем AT дуже високий ризик ССУ.
Згідно до виписки № 1511 ОСОБА_1 у період з 09.06.2021 по 23.06.2021 рок перебував на стаціонарному лікуванні Вінницькому обласному клінічному госпіталі дл ветеранів війни у терапевтичному відділенні із діагнозом: ІХС стенокардія напруги Ф III, післяінфарктний (10.2016) кардіосклероз, коронаросклероз. Субоклозія ОЩ ЛКА 8( 90% «місток» ПМША 80 %. ПМША ЛКА - міокардіальний місток. Гіпертонічна хвороба III ст. І ст за рівнем AT дуже високий ризик ССУ.
Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 при захисті Батьківщини втратив своє зробов`я через незаконне збройне вторгнення на територію України російської федерації, тому, РФ своїми протиправним діями заподіяла як матеріальну, так і моральну шкоду Позивачу, оскільки він не може в повному обсязі відновлювати своє здоров`я, тому, що всі військові шпиталі переповнені пораненими військовослужбовцями, також не може використовувати санаторії та реабілітаційні центри через масове завантаженні пораненими військовослужбовцями та користуватись курортними місцями чорного та азовського морів для відпочинку та відновлення свого здоров`я через незаконне збройне вторгнення на територію України російської федерації і це завдає непоправні моральні страждання ОСОБА_1 , що призводить до погіршення стану здоров`я, зокрема інфаркту та підвищення артеріального тиску.
Оскільки, ОСОБА_1 , був звільнений з військової служби у 2015 році, та в цьому ж році була призначена пенсія по інвалідності.
З 2015 року, ОСОБА_1 є військовим пенсіонером і перебуває на обліку у ГУ ПФУ у Вінницькій області та отримує пенсійне забезпечення по інвалідності призначену у відповідності до вимог, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ).
Крім того, ОСОБА_1 , являється громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України паспорт НОМЕР_4 , виданий Вільнянським РВ УМВС України у Запорізькій області, 05.10.2007 року, РНОКПП НОМЕР_5 .
24 лютого 2014 року розпочалася військова збройна агресія РФ проти України, що призвело до окупації РФ частини території України, а саме: Автономної Республіки Крим і міста Севастополя та включення цієї території до складу РФ на правах суб`єктів федерації Республіки Крим та міста федерального значення Севастополь, про що було проголошено РФ 18.03.2014 нібито внаслідок проведення 16.03.2014 так званого референдуму про статус Криму.
З цього часу, РФ втратила імунітет від судового переслідування в національних судах України, передбачений ст. 79 Закону України «Про міжнародне приватне право».
В квітні 2014 року розпочалася друга фаза збройної агресії РФ проти України, к їй контрольовані, керовані і фінансовані спецслужби РФ проголосили створення Донецької народної республіки (07.04.2014) та Луганської народної республіки (27.04.2014).
27 серпня 2014 року РФ розпочала масове вторгнення регулярних підрозділів Збройних Сил РФ на територію Донецької та Луганської областей.
21 лютого 2022 року президент РФ Путін підписав укази про визнання Донецької народної республіки та Луганської народної республіки самостійними республіками, а також підписав з республіками договори про дружбу, співпрацю та допомогу.
24 лютого 2022 року, розпочалася збройна агресія РФ проти України повномасштабне вторгнення агресора РФ на суверенну територію України, обстрілявши крилатими ракетами великої дальності з території Білорусі майже всі міста України. В даний час Україна залишається об`єктом збройної військової агресії з боку РФ яку остання здійснює.
РФ своїми протиправним діями заподіяла як матеріальну, так і нематеріальну шкоду не тільки Україні, а й її громадянам, порушуючи їхні права, у тому числі право на життя, право мирно володіти та розпоряджатися своїм майном і майновими правами, як на території АРК, Донецької та Луганської областей, а також на шельфі Чорного моря в економічній зоні України.
Таким чином, РФ несе відповідальність за порушення прав і свобод українського народу та за незаконну експропріацію майна громадян України, які проживають на її території.
Окрім цього, внаслідок військової агресії рф проти України, Позивач зазнав моральних втрат і душевних страждань. Йому беззаперечно спричинено моральну шкоду в розмірі 300 000,000 євро, що не суперечить рішенню Європейського суду з прав людини, у справі Луізідоу проти Турецької Республіки (заява. № 40/1993/435/514 від 28.07.1998) щодо визначення розміру відшкодування моральної шкоди у разі порушення Женевської конвенції про захист цивільного населення під час міжнародних збройних конфліктів від 12.08.1949.)
Моральна шкода, завдана ОСОБА_1 , полягає в моральних стражданнях і переживаннях, у душевному болю, які він переніс у зв`язку з підступною збройною агресією рф та у страшному почутті невизначеності щодо подальшого його існування, крім того проходити реабілітацію та користування Азовським морем та комплексами відпочинку, санаторіями, тощо.
Також, ОСОБА_1 , зазнає стресу через постійні повітряні тривоги, та необхідність перебувати тривалий час в укритті, бомбардування об`єктів критичної інфраструктури.
Крім цього ОСОБА_1 , як громадянин України, змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, а необхідність поновлення його громадянських прав змусила його вживати додаткових заходів для їх захисту в суді, що він сприймає як зверхнє ставлення до нього, як до Людини з боку рф, яка під час воєнного вторгнення в Україну вбиває українців, знищує і цивільну інфраструктуру українських міст, селищ і сіл, з чого він відчуваю себе наляканим, приниженим і морально подавленим, та ці відчуття продовжуються і понині.
Таким чином, значна глибина моральних страждань, завданих йому порушенням його немайнових прав рф, яка вчинила і на цей час чинить збройну агресію проти України, проти його життя, проти його роду, проти життя народу України та громадян різних національностей, сильне і руйнівне пригнічення його душевного стану, що має очевидний характер моральних страждань завданих йому, довічні та непоправні втрати немайнового характеру, підлягають безумовно відшкодуванню.
Щодо заподіяння з боку російської федерації матеріальної шкоди Позивач, хоче зазначити, наступне:
З інформації, розміщеної Нафтогаз України в мережі Інтернет встановлено, що за час незаконної окупації Криму та Донецької області РФ присвоїла 41 родовище вугілля, 27 родовищ природного газу, 14 родовищ пропану, 9 родовищ нафти, б родовищ залізної руди, 2 родовища титанової руди, 2 родовища цирконієвої руди, а також по одному урану, золота та великий кар`єр з видобутку вапняку, який раніше використовувався для виробництва сталі в Україні. За підрахунками експертів Нафтогаз України, Україна втратила 63 відсотки покладів вугілля, 11 відсотків родовищ нафти, 20 відсотків родовищ природного газу, 42 відсотки родовищ металів і 33 відсотки родовищ рідкісноземельних корисних копалин, у тому числі літію, які є об`єктами права власності українського народу.
РФ взяла під контроль чимало українських родовищ корисних копалин, вартість яких оцінюється в 12,4 трильйона доларів США, повідомила газета The Washington Post (WP) із посиланням на аналіз, проведений на замовлення канадською аналітичною компанією SecDev.
«Акціонери» України, якими є український народ, тобто громадяни України понесли збитків у сумі 12 трильйона 400 мільярдів доларів США, що на кожного громадянина України припадає 672 421,18 доларів США, якщо брати за розрахунок чисельність громадян України в загальній кількості 18440 823 людини, враховуючи динаміку виробництва споживання хліба населенням України за 2020 рік, без врахування населення та тимчасово окупованих територіях, які за час окупації в добровільному порядку набули громадянства РФ.
Як зазначає Державна служба статистики України за 1 півріччя 2020 року виробництво хліба та хлібобулочних виробів становило 373 тисячі тонн хліба, що за весь 2020 рік становитиме 746 000 тонн, середньостатистична кількість споживання хліба (кг) на одну людину на рік становить 88,38 кг/рік (2020) без врахування населення на тимчасово окупованих територіях. Так, 746 000 тонн/людино/рік: 88,38 кг/людино/рік, що 8440 823 людини, добавимо до цієї кількості 10 мільйонів людей, які виїхали з України за кордон отримаємо 18440 823 людини.
ОСОБА_1 вважає, що незаконна експропріація РФ 63 відсотки покладів вугільної, 11 відсотків родовищ нафти, 20 відсотків родовищ природного газу, 42 відсотки родовищ металів і 33 відсотки родовищ рідкісноземельних корисних копалин, у тому числі літію під час незаконної окупації території АРК, Луганської та Донецької областей РФ порушила низку прав і основоположних свобод, визначених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і Протоколів до неї призвело до нанесення їй матеріальної шкоди і розмірі 672421,18 доларів США за порушення РФ майнового права, встановленого в статтях 13 Конституції України та 324 ЦК України, що не суперечить рішенню Міжнародного Арбітражного суду м. Гаага, Нідерланди від 02.05.2018 у справі ПТС № 2015-36 про стягнення сум з боржника РФ в якості компенсації за експропріацію РФ відповідного нерухомого майна та майнових прав. Крім того, просила стягнути моральну шкоду в розмірі 35000 Євро, що не суперечить рішенню Європейського суду з прав людини, у справі Луізідоу проти Турецької Республіки (заява № 40/1993/435/514 від 28.07.1998) щодо визначення розміру відшкодування моральної шкоди у разі порушення Женевської конвенції про захист цивільного населення під час міжнародних збройних конфліктів від 12.08.1949.
За таких обставин ОСОБА_1 вважає, що держава російська федерація спричинила і майнову шкоду у розмірі 2 000000 грн. 00 коп. майнової шкоди, завданої внаслідок експропріації природних ресурсів українського народу під час незаконної збройної агресії проти України.
Також, позивач, зазначає, що крім того держава Україна своїми діями спричинила моральну шкоду Позивачу у розмірі 1,00 гривні, що полягають у порушенням його права на мир та правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність органів державної влади України в частині добросовісності.
Враховуючи вище викладене, на підставі цього ОСОБА_1 , вважає, що заявлена ним моральна шкода у розмірі 300 000,00 євро, є справедливим та адекватним відшкодуванням його моральних страждань за фактом порушення його права, а також спричинених і майнових збитків у розмірі 2 000 000,00 грн., тому, звертається із даним позовом до суду, для захисту своїх прав та законних інтересів.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21 жовтня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до російської федерації в особі Посольства російської федерації в Україні (03049 м. Київ, просп. Повітрофлотський, 27), Держави Україна в особі представника Кабінету Міністрів України (01008 м. Київ, вул. Михайла Грушевського, 12/2) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди – задоволено частково.
Стягнуто з держави російська федерація на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_5 , у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої збройною агресією проти України грошові кошти в сумі 500 000,00 грн. (п`ятсот тисяч гривень).
В решті позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі представник позивача  ОСОБА_1 - адвокат Огородник О.М. просить скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 жовтня 2024 року в частин стягнення з держави російська федерація на користь позивача у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої збройною агресією проти України грошові кошти в сумі 500000 грн. Ухвалити нове рішення , яким позовну вимогу позивача в частині стягнення з держави російська федерація в особі Посольства російської федерації в Україні на користь ОСОБА_1 , моральну шкоду в розмірі 12654000 гривень та 2000000,00 гривень майнової шкоди, завданої внаслідок експропріації природніх ресурсів українського народу під час незаконної збройної агресії проти України – задовільнити у повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції під час винесення рушення порушено норми матеріального та процесуального права, судом не в повному обсязі з`ясовано обставини справи, які мають значення для справи, не надано належним чином оцінку доказам, які були надані для суду позивачем та порушено право на справедливий суд.
28 листопада 2024 року на адресу Вінницького апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника відповідача Кабінету Міністрів України, в якому зазначено, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Від інших учасників справи відзив на апеляційну скаргу не надходив.
В судовому засіданні представник відповідача Кабінету Міністрів України – Іванов Ю.В. заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Інші учасники справи в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилися.
У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість проведення судового розгляду у відсутність осіб, які не з`явилися. 
Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги на рішення суду, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав. 
Згідно з статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
По справі встановлено, що  ОСОБА_1 є громадянином України.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 184 від 18.11.2014 року, молодшого сержанта запасу ОСОБА_1 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначеного наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 18.11.2014 року № 66-к на посаду гранатометника 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 6 механізовнаої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону та який уклав контракт до оголошення демобілізації з 18.11.2014 року відповідно до Положення про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ, з 18.11.2024 року зарахувати до списків особового складу частини та на всі види забезпечення і вважати таким, що з 18.11.2014 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 530 грн. на місяць, шпк «солдат». ВОС – 103061 (а.с.11).
Згідно довідки про обставини травми № 4633 від 15.06.2015 року, виданої ОСОБА_1 та зазначено, що 10.02.2015 року, одержав : ЗЧМТ, струс головного мозку акубаротравма, сенсоневральна двобічно туговухість (а.с.12).
За обставин 10.02.2015 року, приблизно о 13 год. 50 хв., виконуючи бойове завдання в зоні АТО на висоті №9317, що розташовувалась на околиці злітної смуги аеропорту м. Донецьк, відбувся мінометний обстріл з боку незаконно створених збройних формувань, в результаті, якого молодший сержант ОСОБА_1 отримав травму (а.с.13).
Травма отримана військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби та не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчиненням ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження (а.с.13).
Відповідно до виписного епікризу ОСОБА_1 у період з 01.12.2015 по 15.12.2015 року перебував на стаціонарному обстеженні і лікуванні в хірургічному (ЛОР) відділенні в/ч НОМЕР_3 Дніпропетровського військового госпіталю із діагнозом: Наслідки повторних ЗЧМЕ (10.02.2015 та 22.04.2015) струсів головного мозку у вигляді оптико - хіазмального арахноїдиту з частковою атрофією зорових нерівів, двобічної пірамідної недостатності, стійкого помірного астенічного, цефалгічного синдромів, вегето- судинної нестійкості, наслідки мінно-вибухової травми (10.02.2015 та 22.04.2015), акубаротравматичного ураження обох вух у вигляді стійкої повної глухоти на ліве вухо, хронічної правобічної сеснсоневральної туговатості зі сприйняттям шепітної мови до 2м. (а.с.14).
Згідно довідки військово-лікарської комісії №109/3870 від 30.05.2022 року, ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку (а.с.15).
Відповідно до виписки ОСОБА_1 у період з 11.02.2015 по 16.02.2015 року перебував на стаціонарному лікуванні у КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечнікова» із діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку, акубаротравма, сенсоневральна двобічна туговухість (а.с.16).
Згідно до виписного епікризу №5041 ОСОБА_1 у період з 16.11.2015 по 27.11.2015 року перебував на стаціонарному лікуванні ВМЦ ЦР із діагнозом: Наслідки МВТ (10.02 та 22.04.2015р). ЗЧМТ, струсу головного мозку у вигляді лівобічної пірамідної недостатності, акубаротравми у вигляді лівобічної тотальної глухоти та правобічної нейросенсорної приглухуватості із сприйняттям шепітної мови 1.5 м. Обмежений остеохондроз грудного відділу хребта, больовий синдром Ангопанія сітківок обох очей Субатрофія зорових нервів (а.с.18).
Відповідно до довідки № 11772 від 24.12.2015 року про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, видана про те, що ОСОБА_1 , дійсно в період з 14.01.2015 по 11.02.2015. 04.03.2015 по 26.05.2915, 31.07.2015 по 09.11,2015, 02.12.2015 по 18.12.2015 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької обл.: АДРЕСА_1 (а.с.19).
Згідно до витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №295 від 18.12.2015 року Молодшого сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 , стрільця-санітара 6 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону, звільненого з 18 грудня 2015 року наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 15 грудня 2015 року N 164-к у запас за частиною восьмою пунктом «б» відповідно до статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 04 квітня 2006 року № 3597 - V (за станом здоров`я), вважати таким, що здав справи та посаду, з 18 грудня 2015 року виключити із списків особового складу частини і усіх видів забезпечення (а.с.20).
Відповідно до довідки серії АГ № 0008938 від 15.07.2015 року, ОСОБА_1 , встановлено 25% ступеню втрати працездатності.
Згідно до довідки до акта огляду МСЕК серії АВ №0548190 від 29.12.2015, ОСОБА_1 , встановлено 3 групу інвалідності, що пов`язана із травмою при захисті Батьківщини (а.с.24).
Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААА №593807 від 31.07.2017, ОСОБА_1 , встановлено 2 групу інвалідності, що пов`язана із травмою при захисті Батьківщини (а.с.26).
Згідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААБ №370429 від 18.07.2019, ОСОБА_1 , встановлено 2 групу інвалідності, що пов`язана із травмою при захисті Батьківщини – безтерміново (а.с.27).
Відповідно до виписки № 2700 Позивач у період з 18.05.2017 по 02.06.2017 року перебував на стаціонарному лікуванні Вінницькому обласному клінічному госпіталі для ветеранів війни у терапевтичному відділенні із діагнозом: ІХС стенокардія напруги ФК III, післяінфарктний (10.2016) кардіосклероз, коронаросклероз. Субоклозія ОШ ЛКА 80- 909% «місток» ПМША 80 %. Гіпертонічна хвороба III ст. І ст за рівнем АТ дуже високий ризик ССУ. Наслідки МВТ (10.02 та 22.04.2015р). ЗЧМТ, струсу головного мозку у вигляді лівобічної пірамідної недостатності, акубаротравми у вигляді лівобічної тотальної глухоти та правобічної нейросенсорної приглухуватості із сприйняттям шепітної мови 1.5 м. Обмежений остеохондроз грудного відділу хребта, больовий синдром Ангопанія сітківок обох очей Субатрофія зорових нервів (а.с.28).
Згідно виписки № 1800 ОСОБА_1 у період з 22.03.2018 по 05.04.2018 року перебував на стаціонарному лікуванні Вінницькому обласному клінічному госпіталі для ветеранів війни у терапевтичному відділенні із діагнозом: ІХС стенокардія напруги ФК III, післяінфарктний (10.2016) кардіосклероз, коронаросклероз. Субоклозія ОШ ЛКА 80- 90% «місток» ПМША 80 %. Гіпертонічна хвороба III ст. І ст за рівнем AT дуже високий ризик ССУ (а.с.29).
Відповідно до виписки №3571 ОСОБА_1 у період з 26.06.2018 по 13.07.2018 року перебував на стаціонарному лікуванні Вінницькому обласному клінічному госпіталі для ветеранів війни у терапевтичному відділенні із діагнозом: ІХС стенокардія напруги ФК III, післяінфарктний (10.2016) кардіосклероз, коронаросклероз. Субоклозія ОШ ЛКА 80- 90% «місток» ПМША 80 %. Гіпертонічна хвороба III ст. І ст за рівнем AT дуже високий ризик ССУ (а.с.30).
Згідно до виписки № 5994 ОСОБА_1 у період з 07.11.2018 по 23.11.2018 року перебував на стаціонарному лікуванні Вінницькому обласному клінічному госпіталі для ветеранів війни у терапевтичному відділенні із діагнозом: ІХС стенокардія напруги ФК III, післяінфарктний (10.2016) кардіосклероз, коронаросклероз. Субоклозія ОШ ЛКА 80- 90% «місток» ПМША 80 %. Гіпертонічна хвороба III ст. І ст за рівнем AT дуже високий ризик ССУ (а.с.31).
Відповідно до виписки № 2099 ОСОБА_1 у період з 08.04.2019 по 26.04.2019 року перебував на стаціонарному лікуванні Вінницькому обласному клінічному госпіталі для ветеранів війни у терапевтичному відділенні із діагнозом: ІХС стенокардія напруги ФК III, післяінфарктний (10.2016) кардіосклероз, коронаросклероз. Субоклозія ОШ ЛКА 80- 90% «місток» ПМША 80 %. Гіпертонічна хвороба III ст. І ст за рівнем AT дуже високий ризик ССУ (а.с.37).
Згідно до виписки № 3094 ОСОБА_1 у період з 05.06.2019 по 20.06.2019 року перебував на стаціонарному лікуванні Вінницькому обласному клінічному госпіталі для ветеранів війни у терапевтичному відділенні із діагнозом: ІХС стенокардія напруги ФК III, післяінфарктний (10.2016) кардіосклероз, коронаросклероз. Субоклозія ОШ ЛКА 80- 90% «місток» ПМША 80 %. Гіпертонічна хвороба III ст. І ст за рівнем AT дуже високий ризик ССУ (а.с.36).
Відповідно до виписки № 6405 ОСОБА_1 у період з 05.12.2019 по 20.12.2019 року перебував на стаціонарному лікуванні Вінницькому обласному клінічному госпіталі для ветеранів війни у терапевтичному відділенні із діагнозом: ІХС стенокардія напруги ФК III, післяінфарктний (10.2016) кардіосклероз, коронаросклероз. Субоклозія ОШ ЛКА 80- 90% «місток» ПМША 80 %. Гіпертонічна хвороба III ст. І ст за рівнем AT дуже високий ризик ССУ (а.с.35).
Згідно до виписки № 1486 ОСОБА_1 у період з 13.03.2020 по 23.03.2020 року перебував на стаціонарному лікуванні Вінницькому обласному клінічному госпіталі для ветеранів війни у терапевтичному відділенні із діагнозом: ІХС стенокардія напруги ФК III, післяінфарктний (10.2016) кардіосклероз, коронаросклероз. Субоклозія ОШ ЛКА 80- 90% «місток» ПМША 80 %. Гіпертонічна хвороба III ст. І ст за рівнем AT дуже високий ризик ССУ (а.с.32).
Відповідно до виписки № 3225 ОСОБА_1 у період з 03.12.2020 по 18.12.2020 рою перебував на стаціонарному лікуванні Вінницькому обласному клінічному госпіталі ДЛІ ветеранів війни у терапевтичному відділенні із діагнозом: ІХС стенокардія напруги ФІ III, післяінфарктний (10.2016) кардіосклероз, коронаросклероз. Субоклозія ОШ ЛКА 80 90% «місток» ПМША 80 %. ПМША ЛКА - міокардіальний місток. Гіпертонічна хвороб III ст. І ст за рівнем AT дуже високий ризик ССУ (а.с.33).
Згідно до виписки № 1511 ОСОБА_1 у період з 09.06.2021 по 23.06.2021 рок перебував на стаціонарному лікуванні Вінницькому обласному клінічному госпіталі дл ветеранів війни у терапевтичному відділенні із діагнозом: ІХС стенокардія напруги Ф III, післяінфарктний (10.2016) кардіосклероз, коронаросклероз. Субоклозія ОЩ ЛКА 8( 90% «місток» ПМША 80 %. ПМША ЛКА - міокардіальний місток. Гіпертонічна хвороба III ст. І ст за рівнем AT дуже високий ризик ССУ (а.с.34).
З 2014 року російська федерація здійснює збройну агресію проти України, тобто вчиняє дії, визначені статтею 3 Резолюції 3314 (ХХІХ) Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 14 грудня 1974 року, як акт збройної агресії.
Згідно заяви Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», текст якої схвалено постановою Верховної Ради України від 21 квітня 2015 року №337-VІІІ, збройна агресія російської федерації проти України розпочалася 20 лютого 2014 року з тимчасової окупації Кримського півострову, зокрема, Автономної Республіки Крим і міста Севастополя (перша фаза збройної агресії).
Друга фаза збройної агресії російської федерації проти України розпочалася у квітні 2014 року, коли контрольовані, керовані і фінансовані спецслужбами російської федерації озброєні бандитські формування проголосили створення «Донецької народної республіки» (07 квітня 2014 року) та «Луганської народної республіки» (27 квітня 2014 року).
Третя фаза збройної агресії російської федерації розпочалася 27 серпня 2014 року масовим вторгненням на територію Донецької та Луганської областей регулярних підрозділів збройних сил російської федерації.
24 лютого 2022 року розпочалася та триває ще одна фаза збройної агресії російської федерації проти України, повномасштабне вторгнення збройних сил російської федерації на суверенну територію України.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
В силу ч. 1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
Як передбачено ч. 1 ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.
Згідно з ч. ч. 3, 5 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки виникають, у тому числі внаслідок правопорушень (деліктів), у зв`язку з чим потерпіла сторона має право вимагати відшкодування завданих збитків.
В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою завдавача шкоди, вина останнього.
При цьому на потерпілого (позивача) покладається обов`язок довести факт неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди потерпілому (позивачу).
У випадку завдання громадянинові шкоди внаслідок незаконних рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб шкода відшкодовується у повному обсязі незалежно від вини цих органів та осіб.
Право на відшкодування моральної шкоди виникає в особи, у тому числі внаслідок неправомірних дій щодо неї або членів її сім`ї, якщо це призвело до фізичних і душевних страждань потерпілого.
У разі вирішення спору судом розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються моральні втрати особи, що призвели до порушення її нормальних життєвих зв`язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Також враховуються обставини, що призвели до погіршення або позбавлення можливості реалізації особою своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Моральна шкода відшкодовується потерпілому (позивачеві) одноразовим платежем, а також іншим майном або в інший спосіб.
Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів про те, що ОСОБА_1 завдано моральної шкоди внаслідок незаконних (неправомірних) дій держави Україна в особі Кабінету Міністрів України.
У зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України ОСОБА_1 зазнав душевних страждань, зокрема, переніс стрес і побоювання за свою безпеку, були порушені його нормальні життєві зв`язки, він змушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя та захисту порушеного права.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди, завданої ОСОБА_1 неправомірними діями держави російська федерація.
Визначаючи розмір моральної шкоди, суд першої інстанції вірно враховав характер допущеного державою російська федерація правопорушення, глибину душевних страждань ОСОБА_1 , позбавлення його можливості реалізації своїх прав, а також вимоги розумності та справедливості, відшкодування ОСОБА_1 та визначив моральну шкоду у розмірі 500 000,00 грн.
Суд, правильно звернув увагу на те, що військова агресія та окупація російською федерацією території України є не тільки порушенням суверенітету й територіальної цілісності України, але й порушенням основоположних принципів і норм міжнародного права (статті 2 Статуту Організації Об`єднаних Націй). Більше того, така військова агресія супроводжується злочинами геноциду проти народу України, а також іншими військовими злочинами збройних сил та вищого керівництва російської федерації.
Частина перша статті 79 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлює судовий імунітет, відповідно до якого пред`явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі у справі як відповідача або третьої особи, накладення арешту на майно, яке належить іноземній державі та знаходиться на території України, застосування щодо такого майна інших засобів забезпечення позову і звернення стягнення на таке майно можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України.
Відповідно до обставин справи, звернення до українського суду є єдиним ефективним засобом судового захисту порушених прав та законних інтересів позивача. Наразі відсутні будь-які механізми або інші міждержавні домовленості між Україною та російською федерацією щодо відшкодування збитків фізичним та юридичним особам, завданих внаслідок дій військової агресії російської федерації на території України.
За таких обставин, застосування судового імунітету російської федерації (зокрема, ч. 1 ст. 79 Закону України «Про міжнародне приватне право») у цій справі не буде узгоджуватися із обов`язком України як держави і суду зокрема забезпечити реалізацію права позивача на справедливий суд.
З огляду на відсутність інших ефективних засобів судового захисту порушеного права позивача, застосування судового імунітету російської федерації буде порушенням самої сутності права на справедливий суд. Також, зважаючи на військову агресію російської федерації, якою порушується державний суверенітет України, застосування судового імунітету російської федерації буде непропорційним до своєї мети.
Оскільки внаслідок здійснення збройної агресії проти України російська федерація вийшла за межі своїх суверенних прав, вчинила акт неповаги до суверенітету та територіальної цілісності іншої держави, то вона не має підстав посилатися на імунітет для уникнення відповідальності за заподіяні збитки позивачу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2022 року у справі №635/6172/17).
Не підлягає задоволенню вимога позивача про відшкодування державою російська федерація майнової шкоди.
Обґрунтовуючи позовні вимоги в цій частині позивач зазначив, що внаслідок окупації територій України Російська Федерація взяла під контроль чимало українських родовищ корисних копалин, нафти, природного газу тощо, порушила низку прав і основоположних свобод, і це призвело до завдання позивачу матеріальної шкоди в сумі 2 000000,00 грн.
Разом з тим, позивач не надав жодного належного і допустимого доказу на підтвердження завдання йому матеріальної шкоди на вказану суму, а в силу ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
При ухваленні рішення суд першої інстанції правильно застосував висновки ВС у подібних правовідносинах, що викладені в постановах від 22.11.2022 року № 686/5130/22, від 18.05.2022 року № 428/11673/19, від 14.04.2022 року № 308/9708/19.
Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованого висновку суду першої інстанції, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для позивача, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив :

Апеляційну скаргу представника позивача  ОСОБА_1 - адвоката Огородника Олега Миколайовича залишити без задоволення.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 жовтня 2024 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
       
Головуючий:  І.В. Міхасішин

Судді: В.В. Сопрун

І.М. Стадник