ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №335/3784/24                         Головуючий в 1 інст.Шалагінова А.В.
Провадження №33/807/92/25                                 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року                                 місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності( ОСОБА_1 ) - адвоката Добриня Я.О., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього – адвоката Добриня Я.О. на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11 червня 2024 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,
стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за таких обставин.
24 березня 2024 року о 20:00 год. у м.Запоріжжі по вул.Лермонтова, буд. 19-А, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «MitsubishiOutlander», державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водію. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Добринь Я.О. просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що  ОСОБА_1 не керував транспортним засобом Mitsubishi Outlander д.н.з. НОМЕР_2 .
Зауважує, що доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 матеріали справи не містять. 
Наголошує, що працівники поліції не зупиняли транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , що підтверджується відеозаписом.
Сторона захисту звертає увагу на те, що ОСОБА_1 надавав пояснення співробітникам поліції під тиском, які залякали його тим, що суд вилучить у його товариша ОСОБА_2 , який працює водієм, водійське посвідчення. Вислухавши свого товариша, ОСОБА_1 вирішив взяти провину на себе та під тиском цього погодився, щоб співробітники поліції склали на нього протокол.

Заслухавши аргументи захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Добриня Я.О., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №646377 від 24 березня 2024 року, з якого убачається, що 24 березня 2024 року о 20:00 год. у м.Запоріжжі по вул.Лермонтова, буд. 19-А, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Mitsubishi Outlander», державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водію. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306;
- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого убачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820 не проводився у зв`язку із відмовою водія ОСОБА_1 ;
- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24 березня 2024 року;
- у письмових поясненнях ОСОБА_1 від 24 березня 2024 року;
- у письмовій розписці ОСОБА_3 від 24 березня 2024 року;
- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.
Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №3 УПП в Запорізькій області ДПП рядового поліції Бурлакова А., згідно з яким, останній доповідає, що 24 березня 2024 року о 20 год. 05 хв. під час несення служби в складі екіпажу «Хижак-204» прибули за адресою: м.Запоріжжя, Вознесенівський район, вул.Лермонтова, 19а, де до них звернулись люди та повідомили, що бачили, як транспортний засіб Mitsubishi Outlander», державний номер НОМЕР_1 , заднім ходом здійснив наїзд на дерево. Хто був за кермом – не бачили. На місці ДТП було виявлено громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який повідомив, що це він вчинив ДТП. Під час спілкування у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій ОСОБА_1 , відмовився. На водія ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП та за ч.1 ст.130 КУпАП. ПВ не вилучалось. ТД не видавався. Від керування транспортним засобом водія ОСОБА_1 відсторонено шляхом передачі права керування транспортним засобом тверезому водію. Подія фіксувалась на бодікамеру. 
Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.
Як зазначено в оскаржуваній постанові суду, при розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав. У попередньому судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_1 зазначив, що вину у вчиненні вищезазначеного правопорушення не визнає. 24 березня 2024 року він виїхав з дому в район 6-ї Міської лікарні, де зустрів свого дядька, з яким вони разом поїхали в кафе. Після цього дядько попрохав його відвезти, сів за кермо і під час виїзду допустив зіткнення у дерево. Водночас, спрацювала сигналізація автомобіля, який стояв поряд. Вони вийшли з автомобіля та знаходились поряд, дивились на подряпини автомобіля. Після цього дядько пішов, оскільки поспішав. Хтось викликав поліцію. Під`їхали поліцейські, які побачили, що на асфальті лежить запчастина машини, у зв`язку із чим вирішили скласти протокол. Він повідомив поліцейським, що за кермом знаходився інший чоловік - ОСОБА_2 . Він подзвонив йому і ОСОБА_2 під`їхав. Поліцейські почали йому пояснювати, що буде складено протокол, та за наслідками розгляду справи його можуть позбавити права керування транспортними засобами, а тому ОСОБА_1 вирішив взяти вину на себе і сказав поліцейським, що автомобілем керував саме він. Далі поліцейські склали щодо нього протокол за ст.124 КУпАП, та запропонували пройти йому огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він відмовився, оскільки був тверезим. Вважає, що оскільки він не керував транспортним засобом, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.
При апеляційному розгляді справи захисник - адвокат Добринь Я.О. навів доводи, що є аналогічними тим, які містяться в апеляційній скарзі.
На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі, та заявлені стороною захисту при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Що стосується доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем Mitsubishi Outlander д.н.з. НОМЕР_1 та свої пояснення надавав працівникам поліції під тиском, то суд апеляційної інстанції вважає ці доводи непереконливими та такими, що суперечать фактичним обставинам справи та спростовуються наявними у справі доказами.
Так, в наявних матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_1 , надані останнім під час оформлення адміністративних матеріалів, згідно з якими, він 24 березня 2024 року о 20 год. 00 хв. за адресою: м.Запоріжжя, вул.Лермонтова, 19А рухався на автомобілі Mitsubishi Outlander д.н.з. НОМЕР_1 , виїжджав з місця паркування, здаючи назад та врізався в дерево. 
Більше того, в матеріалах справи міститься розписка ОСОБА_3 від 24 березня 2024 року (арк.справи №7), згідно з якою, останній отримав автомобіль Mitsubishi Outlander д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 .
Згідно з відеозаписом, на місці події, ОСОБА_1 на запитання працівника поліції пояснював звідки він їхав.
Отже, сумнівів в тому, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Outlander д.н.з.  НОМЕР_1 , у суду апеляційної інстанції не виникає, оскільки вказані обставини в повній мірі доведено належними та допустимими доказами, які долучені до матеріалів справи.
Об`єктивних даних про те, що транспортним засобом керувала інша особа, в матеріалах справи немає.
Те, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не був зафіксований працівниками поліції за допомогою відеофіксації, пояснюється тим, що останні не зупиняли транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , а прибули на місце події за викликом вже після вчинення останнім дорожньо-транспортної пригоди.
З матеріалів цієї справи, серед іншого і з відеозапису, жодних порушень з боку поліцейських при оформленні адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 не убачається.
Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 звертався з будь-якими скаргами на дії працівників поліції, суду не надано.
Під час апеляційного провадження сторона захисту не заявляла клопотань про витребування додаткових доказів.
В свою чергу, суд не вправі за власною ініціативою збирати докази.
Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а доводи сторони захисту про протилежне є безпідставними та суперечать матеріалам справи.
На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за №1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.
У зазначеному протоколі міститься підпис самого ОСОБА_1 без жодних зауважень. В письмових поясненнях до протоколу ОСОБА_1 зазначив, що він в`їхав в дерево.
Даних про те, що ОСОБА_1 оспорював відомості, зазначені у протоколі, в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає.
Всі докази, наявні в справі, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.
Достовірність цих доказів стороною захисту у встановленому законом порядку не спростовано.
Вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Добриня Я.О. залишити без задоволення.
Постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11 червня 2024 року стосовно  ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду                                        С.В. Дадашева

Дата документу  Справа № 335/3784/24