ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року	Львів	Справа № 460/1156/24 пров. № А/857/26894/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді:                                        Глушка І.В.,
суддів:                                                             Довгої О.І., Запотічного І.І., 
за участю секретаря судового засідання:    Пославського Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року, ухвалене суддею Борискін С.А. у м.Рівне у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у справі № 460/1156/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Текстиль-Рівне» до Головного управління ДПС у Рівненській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій,-
                                                        ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2024 року позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Текстиль-Рівне» звернувся до суду з позовом до відповідачів - Головного управління ДПС у Рівненській області, Державної податкової служби України, у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Рівненській області від 11.01.2024 №10345514/32171289 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 15.12.2023 №23; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 15.12.2023 №23 датою її подання на реєстрацію.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач  - Головне управління ДПС у Рівненській області оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.
Згідно доводів скаржника, позивачем разом із поясненнями щодо поданої на реєстрацію податкової накладної надано копії документів, однак їх обсяг був недостатнім для реєстрації податкової накладної. Зазначає, що ТОВ «Текстиль-Рівне» на запропоноване повідомлення контролюючого органу не надано договору, первинних документів щодо транспортування продукції, видаткових накладних за 15.12.2023 та документів щодо оплати паливно-мастильних матеріалів, платіжних документів щодо оплати послуг переробки давальницької сировини, калькуляції замовлення на виготовлення давальницької сировини. Формальна наявність договору, рахунків на оплату тощо за встановлених у справі обставин не є достатнім та беззаперечним документальним підтвердженням фактичного виконання договірних відносин, і не дає можливості дійти обґрунтованого й переконливого висновку про фактичне проведення господарських операцій. Також наголошує на тому, що при дослідженні судом правомірності оскаржуваного рішення про відмову в реєстрації податкової накладної підлягають врахуванню лише документи, що подавались платником податків безпосередньо суб`єкту владних повноважень, який приймав відповідне рішення.
Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в задоволенні адміністративної скарги слід відмовити.
Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Текстиль-Рівне» (код ЄДРПОУ: 32171289) зареєстроване юридичною особою та є платником податків, в тому числі платником ПДВ з індивідуальним податковим номером 321712817169. Згідно з КВЕД, основний вид економічної діяльності позивача:46.41 Оптова торгівля текстильними товарами. Крім того, позивач здійснює такі види економічної діяльності (згідно з КВЕД), як: 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.51 Роздрібна торгівля текстильними товарами в спеціалізованих магазинах; 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (а.с.24-26).
06.09.2023 за результатами проведення публічної закупівлі між ТОВ «Текстиль-Рівне» (як постачальником) та Акціонерним товариством «Українська залізниця» (як покупцем) укладено Договір поставки №ЦЗВ-02-04323-01, за умовами якого позивач взяв на себе зобов`язання поставити та передати у власність покупцю товар, відповідно до Специфікації, що є невід`ємною частиною цього Договору, а Покупець зобов`язався прийняти і оплатити такий товар на умовах вказаного Договору (пункт 1.1. Договору поставки) (а.с.58-66).
Відповідно до пунктів 1.2, 1.3 цього Договору, найменування Товару: вироби домашнього текстилю (комплекти постільної білизни). Кількість, асортимент, марка, рік виготовлення та виробник Товару визначаються у Специфікації до цього Договору.
За змістом пунктів 4.1, 4.2 Договору поставки, постачальник здійснює поставку Товару автомобільним або залізничним транспортом на умовах СРТ (Перевезення сплачено до...), пункт призначення згідно рознарядки покупця відповідно до «ІНКОТЕРМС» у ред. 2020 р. У випадку наявності розбіжностей між умовами цього Договору та Правилами «ІНКОТЕРМС» у редакції 2020 року, умови цього Договору матимуть перевагу.
Поставка Товару проводиться партіями протягом строку дії Договору тільки на підставі наданої письмової рознарядки покупця, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності покупця до приймання Товару.
Строк поставки Товару протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з моменту надання письмової рознарядки покупцем. Місце поставки згідно рознарядки покупця. Право власності на Товар переходить до покупця з дати поставки Товару.
При цьому, датою поставки Товару вважається дата підписання Сторонами Акта прийому-передачі товару та/або видаткової накладної (пункт 4.6 Договору поставки).
Умови оплати Товару визначено у розділі 7 Договору поставки, згідно з пунктами 7.1-7.2 якого оплата за поставлений Товар здійснюється у безготівковій формі, шляхом перерахування покупцем грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Оплата за кожну партію поставленого Товару за цим Договором проводиться Покупцем на 10 (десятий) робочий день з дати оформлення та реєстрації податкової накладної у відповідності до вимог законодавства України, відповідно до рахунку-фактури на поставлену партію Товару, обумовлену згідно з п.4.2. цього Договору, при наявності документів, зазначених у п.5.4. Договору та за умови позитивного висновку щодо якості Товару за результатами проведення філією, що є кінцевим вантажоодержувачем товару вхідного контролю.
Вимоги щодо якості Товару сторонами визначено у розділі 2 цієї Угоди.
Також, 06.09.2023 сторонами Договору поставки підписано Специфікацію №1 до цієї Угоди, відповідно до якої позивач зобов`язався поставити покупцю комплекти постільної білизни, до складу яких входить (з розрахунку одного комплекту): підковдра 217+/-2,5*145+/-1,0 см 1 шт; простирадло 214+/-1,0*120+/-1,0 см 1шт; наволочка 60+/-0,5*60+/-0,5 см 2 шт; рушник махровий 40+/-0,5*70+/-0,5см 2шт). Комплекти постільної білизни мали бути виготовлені Приватним підприємством «Ярослав» в кількості 5000 штук, за ціною 1728,00 грн з ПДВ (за одиницю), на загальну суму 8640 000,00 грн, в тому числі ПДВ 1440 000,00 грн (т.1 зворот а.с.66).
Разом з тим, 18.09.2023 сторонами Договору поставки укладено Додаткову угоду №1, якою, зокрема, анульовано Специфікацію №1 до Договору поставки та включено до цього Договору Специфікацію №2, відповідно до якої позивач зобов`язався поставити покупцю комплекти постільної білизни, до складу яких входить (з розрахунку одного комплекта): підковдра 217+/-2,5*145+/-1,0 см 1 шт; простирадло 214+/-1,0*120+/-1,0 см 1 шт; наволочка 60+/-0,5*60+/-0,5 см 2 шт; рушник махровий 40+/-0,5*70+/-0,5 см 2 шт). Комплекти постільної білизни мали бути виготовлені Приватним підприємством «Ярослав» в кількості 5000 штук, за ціною 1680,00грн з ПДВ (за одиницю), на загальну суму 8400 000,00 грн, в тому числі ПДВ 1400 000,00 грн ( т.1 зворот а.с.67, а.с.68).
На виконання умов Договору поставки 15.12.2023 ТОВ «Текстиль-Рівне» здійснило продаж для АТ «Укрзалізниця» окремої партії Товару 430 комплектів постільної білизни, у зв`язку з чим позивачем було сформовано для покупця рахунок-фактуру від 15.12.2023 №544 на оплату цієї частини Товару та видаткову накладну від 15.12.2023 №585 ( т.1 а.с.69).
Вказаний Товар прийнято (отримано) покупцем за кількісними та якісними характеристиками, підтвердженням чого слугують Акт приймання продукції (товарів) за кількістю від 15.12.2023 та Акт прийому-передачі від 15.12.2023 №17 (т.1 зворот а.с.69, а.с.70).
На виконання вимог податкового законодавства за правилом першої із подій (дата відвантаження товарів) 15.12.2023 позивачем складено та надіслано до контролюючого органу (в електронному вигляді) податкову накладну від 15.12.2023 №23 на суму ПДВ 120400,00 грн для реєстрації в ЄРПН (т.1 а.с.15).
Головним управлінням ДПС у Рівненській області надіслано ТОВ «Текстиль-Рівне» квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28.12.2023 про те, що податкова накладна від 15.12.2023 №23 зареєстрована в ЄРПН за №9356044930, документ збережено, реєстрація зупинена. Також, у квитанції зазначено, що відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (зі змінами), реєстрація податкової накладної від 15.12.2023 №23 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 6302, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Додатково повідомлено: показник "D"=2,3099%, "Pпоточ"=110117.15. Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН (т.1 а.с.16).
03.01.2024 позивачем надіслано до контролюючого органу повідомлення від 02.01.2024 №1 про надання пояснень та копій документів, в тому числі, щодо податкової накладної від 15.12.2023 №23, реєстрацію якої зупинено, до якого долучено 65 додатків на підтвердження реальності здійснення господарської операції з АТ «Укрзалізниця», зокрема: Договір поставки від 06.09.2023 №ЦЗВ-02-04323-01 та специфікацію до нього; видаткову накладну від 15.12.2023 №585; товарно-транспортну накладну від 15.12.2023 №585; подорожній лист вантажного автомобіля від 15.12.2023; оборотно-сальдові відомості; документи, що засвідчують процес виготовлення товару шляхом його пошиття контрагентом позивача ПП «Ярослав»; зовнішньоекономічний контракт з Тіротекс Молдова на закупівлю тканини; документи на підтвердження наявності у ТОВ «Текстиль-Рівне» речових прав на відповідне нерухоме майно; акти звірки взаємних розрахунків з контрагентами тощо (т.1 а.с.17, 18).
За результатами розгляду пояснень платника податків та доданих до них документів, 09.01.2024 комісією ГУ ДПС у Рівненській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН надіслано ТОВ «Текстиль-Рівне» повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної від 09.01.2024 №10328398/32171289, у якому зазначено про необхідність надання контролюючому органу копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній. При цьому, у графі «Додаткова інформація» цього повідомлення комісією податкового органу наведено конкретизацію своєї вимоги, де вказано наступне: «відсутні: договір, документи щодо транспортування, видаткові накладні за 15.12.2023 та оплата за паливно-мастильні матеріали, платіжні документи щодо оплати по послугах переробки давальницької сировини, калькуляція замовлення на виготовлення виробів з давальницької сировини» (т.1 а.с.19-20).
У зв`язку з наведеним 10.01.2024 позивачем надіслано до контролюючого органу повідомлення №2 про надання пояснень та копій документів, в тому числі, щодо податкової накладної від 15.12.2023 №23, реєстрацію якої зупинено, до якого долучено 10 додатків на підтвердження реальності здійснення господарської операції з АТ «Укрзалізниця», зокрема: додаткова угода до зовнішньоекономічного контракту з Тіротекс Молдова від 21.12.2023 №2; договір-заявка на доставку тканини з Молдови в м. Рівне, укладеному з ФОП ОСОБА_1 13.11.2023 №13/11-1; платіжні інструкції на оплату палива; платіжна інструкція на оплату за послуги по пошиву; акт списання палива; звіт по пошиттю від 15.12.2023 та калькуляція за грудень 2023 (т.1 зворот а.с.20, а.с.21).
Подання позивачем та, відповідно, прийняття комісією регіонального рівня вказаних вище пояснень і копій документів підтверджується електронною копією журналу Головного управління ДПС у Рівненській області з розгляду повідомлень щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК від 09.02.2024 та не заперечується відповідачами (т.1 а.с.141-142).
Водночас, 11.01.2024 комісією ГУ ДПС у Рівненській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН прийнято рішення №10345514/32171289 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ «Текстиль-Рівне» від 15.12.2023 №23, згідно з яким підставою для відмови у її реєстрації є «ненадання/часткове надання письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН, платником податку».
Суд першої інстанції зауважив, що у графі «Додаткова інформація» цього рішення не наведено жодної інформації та, відповідно, не зазначено будь-якого конкретного документа, якого не подано платником податку, і відсутність якого унеможливила прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію означеної вище податкової накладної (т.1 а.с.22).
16.01.2024 платник податків оскаржив таке рішення в адміністративному порядку шляхом подання відповідної скарги (реєстраційний №9002932821), до якої долучив необхідні пояснення та копії документів.
Однак, рішенням комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 22.01.2024 №4049/32171289/2 скаргу позивача залишено без задоволення, а оскаржуване рішення комісії відповідача-1 без змін. Підставою цього рішення визначено ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (т.1 а.с.23).
ТОВ «Текстиль-Рівне» вважаючи рішення комісії Головного управління ДПС у Рівненській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 11.01.2024 №10345514/32171289 протиправним, звернувся до суду за захистом свого порушеного права.
Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, враховуючи межі перегляду справи, передбачені ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.
Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок №1246), в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, відповідно до пункту 12 якого після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.
Відповідно до пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Згідно з пунктом 17 Порядку №1246 у разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.
З 01.02.2020 набрав чинності Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165 (далі - Порядок №1165), в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, пунктом 2 якого встановлено, що автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/ розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.
Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних /розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому Наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року №520 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2019 року за №1245/34216 (далі - Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН) у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: - договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; - договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; - первинні документи щодо постачання/ придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; - розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; - документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Згідно з пунктом 6 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/ розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).
Згідно із приписами пункту 7 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/ розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/ розрахунку коригування зупиняється.
За правилами пунктів 10-11 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Додатком №3 до Порядку №1165 визначені Критерії ризиковості здійснення операцій.
Пункт 1 вказаних Критеріїв передбачає, що обсяг постачання товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовним кодом такого товару, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі за відсутності такого товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовного коду товару у врахованій таблиці даних платника податку.
Аналіз пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій вказує на те, що для того, аби встановити наявність у господарській операції такої ознаки мають існувати визначені цим пунктом передумови, а також для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію слід навести обґрунтований розрахунок за цим критерієм, якому відповідає платник податку, чого вимагає пункт 11 Порядку №1165.
Відповідно до пунктів 9 та 11 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня. Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі
-ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;
-та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;
-та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Враховуючи вищенаведене, рішення Комісії Державної податкової служби України повинне містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної з вичерпного переліку, визначеного Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН.
Верховний Суд за результатами аналізу наведених норм у постанові від 18 листопада 2021 року у справі № 380/3498/20 дійшов висновку, що чинними нормативно-правовими актами визначено вичерпний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних.
При цьому, як підтверджується змістом пункту 5 Порядку №520, передбачений цим пунктом перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, не є вичерпним. В залежності від виду господарської операції, за наслідками якої подається податкова декларація для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також відповідних договірних зобов`язань між суб`єктами господарювання, обсяг документів може бути відмінним.
Відповідно до абз.6 п. 9 Порядку №520 Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (пункт 7 Порядку № 520).
З аналізу наведених норм також слідує, що наявність повноважень на здійснення моніторингу податкових накладних/ розрахунків коригування в Реєстрі, зупинення їх реєстрації та прийняття подальшого рішення про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних - це одна з обставин, які входять до предмета доказування у справах цієї категорії, але не єдина. Надання податковому органу відповідних повноважень - це лише передумова подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом реалізації чого є прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних/ розрахунку коригування.
У постанові Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі №816/2183/18 вказано, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства.
Здійснюючи моніторинг, контролюючий орган виявляє ризик порушення норм податкового законодавства, який проявляється у ймовірності складання та надання податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі з порушенням ПК України та неможливості здійснення операцій з постачання товарів/послуг дані про які зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування та/або ймовірності уникнення платником податку виконання свого податкового обов`язку.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що первинним об`єктом судового дослідження у даній справі є обставини, за яких відповідачем вчинено дії щодо зупинення реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Реєстрі та прийнято рішення про відмову у їх реєстрації. Підставою для таких дій мають бути: чіткі критерії оцінки ступеня ризиків відповідних господарських операцій; конкретний перелік документів, встановлений податковим законодавством, який підлягав наданню контролюючому органу для дослідження при прийнятті ним оспорюваних рішень.
Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку рішення суб`єкта владних повноважень щодо відповідності критеріям правомірності, визначених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.
У квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН вказано про причини зупинення її реєстрації - відповідність платника пункту 1 Критеріїв ризиковості операцій.
Також дослідивши зміст квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, судом встановлено, що платнику податків запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
З матеріалів справи слідує та не заперечується відповідачем, що позивачем у межах встановлених строків було надано контролюючому органу пояснення, до яких долучено копії документів на підтвердження проведення господарської операції.
Всі надані позивачем до повідомлень №1 та №2 документи були винесені на розгляд комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вказав на надання позивачем контролюючому органу достатнього переліку копій первинних документів, передбачених п.5 Порядку №520, які свідчать про те, що відповідач не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної. Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками суду першої інстанції.
Згідно висновків суду першої інстанції, відповідачами не спростовано того, що податкова накладна від 15.12.2023 №23 була складена позивачем у зв`язку із настанням першої події відвантаженням товару ТОВ «Текстиль-Рівне» як постачальником для покупця АТ «Укрзалізниця» згідно з видатковою накладною від 15.12.2023 №585, сформованою на виконання умов Договору поставки від 06.09.2023 №ЦЗВ-02-04323-01. Документи, які в достатній мірі підтверджують факт вчинення вказаної господарської операції (Договір поставки від 06.09.2023 №ЦЗВ-02-04323-01 та специфікація до нього; видаткова накладна від 15.12.2023 №585; товарно-транспортна накладна від 15.12.2023 №585; подорожній лист вантажного автомобіля від 15.12.2023; оборотно-сальдові відомості; документи, що засвідчують процес виготовлення товару шляхом його пошиття контрагентом позивача ПП «Ярослав»; зовнішньоекономічний контракт з Тіротекс Молдова на закупівлю тканини; документи на підтвердження наявності у ТОВ «Текстиль-Рівне» речових прав на відповідне нерухоме майно; акти звірки взаємних розрахунків з контрагентами), були в повному обсязі надані Головному управлінню ДПС у Рівненській області для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної від 15.12.2023 №23 і зауважень до їх змісту або форми у податкового органу немає.
Також суд першої інстанції зазначив, що за результатами розгляду пояснення Головним управлінням ДПС у Рівненській області винесено рішення від 11.01.2024 №10345514/32171289, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної від 15.12.2023 №23. Вказане рішення винесене з підстав ненадання /частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів. У той же час, у графі «Додаткова інформація (зазначити конкретні документи):» спірного рішення контролюючим органом не вказано жодного конкретного документа, відсутність якого слугувала підставою для прийняття цього рішення, що на переконання суду, свідчить про його нечіткість (неконкретизованість) як акта індивідуальної дії.
Згідно доводів скаржника судом першої інстанції не враховано доводів контролюючого органу про те, що долучений позивачем до пояснень перелік документів не був достатнім для реєстрації поданих позивачем податкових накладних у реєстрі.
Разом з тим, з матеріалів справи слідує та не заперечується відповідачем, що позивачем у межах встановлених строків було надано контролюючому органу пояснення, до якого долучено копії документів на підтвердження правомірності реєстрації податкових накладних.
Судом першої інстанції слушно вказано на факт подання позивачем 03.01.2024 разом з поясненнями від 02.01.2024 №1 копій Договору поставки, товарно-транспортної накладної від 15.12.2023 №585, подорожнього листа вантажного автомобіля від 15.12.2023 та видаткової накладної від 15.12.2023 №585, що підтверджується, в тому числі, наданою відповідачами разом з відзивом на позовну заяву електронною копією журналу Головного управління ДПС у Рівненській області з розгляду повідомлень щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК від 09.02.2024 та спростовує твердження, викладене у повідомленні комісії контролюючого органу від 09.01.2024 №10328398/32171289, про неподання (відсутність) позивачем договору, видаткової накладної за 15.12.2023 та документів щодо транспортування.
Більше того, 10.01.2024 на виконання вимог вказаного вище повідомлення, позивачем надіслано до контролюючого органу повідомлення від 10.01.2024 №2 про надання пояснень та копій документів, до якого долучено, зокрема, документи на підтвердження оплати паливно-мастильних матеріалів, платіжні документи щодо оплати по послугах переробки давальницької сировини та калькуляцію замовлення на виготовлення виробів з давальницької сировини за грудень 2023 року.
Відтак, позивачем було надано документи згідно запропонованого у повідомленні переліку. Також аналіз наявних в матеріалах справи письмових доказів свідчить, що надіслані позивачем письмові пояснення з копіями первинних та інших документів відображають зміст господарських операцій та є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної від 15.12.2023 №23, адже підтверджують подію виникнення податкових зобов`язань, що обумовлюють складання таких податкової накладної.
Як вбачається із наданих позивачем на розгляд суду копій документів, всі вони містять достатньо обов`язкових реквізитів, які дозволяють ідентифікувати учасників і суть господарських правовідносин.
Саме такими документами супроводжувалось оформлення господарської операції, а зазначені у них дані співпадають з господарською операцією, за результатами якої такі документи складені, та чітко відображають її суть та факт вчинення, в рамках якої виписано податкову накладну, яку оформлено позивачем до реєстрації в ЄРПН, проте комісією Головного управління ДПС у Рівненській області, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, було прийнято оскаржуване рішення.
Незважаючи на те, що затверджена Порядком №1165 форма рішення не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності Критеріям ризиковості, не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною другою статті 77 КАС України.
Таке правозастосування викладене у постановах Верховного Суду від 05.01.2021 у справі №640/11321/20 та від 05.01.2021 у справі №640/10988/20.
Щодо покликань скаржника на ненадання позивачем на розгляд комісії всіх передбачених Порядком №520 документів та недоліки у документах, поданих на розгляд комісії, суд апеляційної інстанції зауважує, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, визначений у п.5 Порядку №520, не означає, що платник податку повинен подати абсолютно всі, зазначені у ньому документи. Даний перелік є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, тобто узгоджуватися з вимогами п.185.1 ст.185 ПК України.
В даному випадку надані позивачем документи та пояснення були достатніми для прийняття Комісією ГУ ДПС у Рівненській області рішення про реєстрацію податкової накладної від 15.12.2023 №23 в Єдиному реєстрі податкових накладних.
При цьому, аналіз поданих позивачем разом із поясненнями та скаргою копій документів свідчить на користь висновку, що позивачем надано податковому органу як всі документи, які стосувалися господарської операції, у зв`язку з якою складено згадану вище податкову накладну, так і документи, про які вказано у повідомленні відповідача-1 від 09.01.2024 №10328398/32171289, проте такі залишені відповідачами поза увагою.
Натомість, відповідачами не спростовано факту надання позивачем договору, документів щодо транспортування, видаткових накладних за 15.12.2023 та оплату за паливо-мастильні матеріали, платіжних документів щодо оплати по послугах переробки давальницької сировини, калькуляції замовлення на виготовлення виробів з давальницької сировини разом з поясненнями щодо зупинення податкової накладної від 15.12.2023 №23 та не довели обґрунтованості твердження про їх неподання, як і не навели мотивів того, яким чином відсутність таких документів може впливати на суть господарської операції з контрагентом щодо продажу цього товару.
Верховний Суд у постанові від 02.07.2019 (справа № 140/2160/18) звернув увагу на те, що невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності, а у постановах від 12.11.2019 (справа №816/2183/18), від 21.05.2019 (справа №0940/1240/18), від 18.02.2020 (справа №360/1776/19), від 27.04.2020 (справа №360/1050/19), від 18.06.2020 (справа №824/245/19-а) вказано, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Саме лише зазначення про відсутність певних документів не є достатньою підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, оскільки контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної з урахуванням відсутності таких документів, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку. Сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є самостійною та достатньою підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.
Суд зазначає, що прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови прийняття обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.
Про дотримання контролюючим органом вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акту індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для реєстрації податкової накладної, а також за умови посилання на докази, якими такі обставини обґрунтовані, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення.
Відтак, за правилом «від зворотного» у випадку не наведення мотивів прийнятих рішень не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм належну правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.
Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Невиконання вказаних вимог призводить до його протиправності.
Наведене узгоджується із презумпцією добросовісності платника податків, яка означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об`єктивно відтворюють господарські операції, що є об`єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов`язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом.
У площині процесуального регулювання презумпції добросовісності платника податків відповідає обов`язок доведення контролюючим органом правомірності прийнятого рішення в судовому процесі, порушеному за позовом платника податків про скасування рішення як неправомірного (ч.2 ст.77 КАС України). У разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої платником податків податкової звітності, платник податків відповідно до встановленого ч.1 ст.77 КАС України обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу), повинен довести наявність законних підстав, для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначені суми його податкового обов`язку. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст.90 КАС України).
Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції» суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління...».
Відповідно до поточної позиції Верховного Суду, суб`єкти владних повноважень, ухвалюючи рішення, якими, зокрема, обмежується права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючих органів щодо легальності відповідної операції за наслідками якої складено податкову накладну, яку подано для реєстрації якої в ЄРПН і, хоч і є визначеним у Порядку №520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між такими, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу.
Саме за результатами детального дослідження змісту документів (в тому числі договору), наданих на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, можливим є формування висновків щодо можливості чи неможливості реєстрації є ЄРПН податкової накладної, реєстрація якої була зупинена згідно із відповідною квитанцією.
При цьому, Верховний Суд, звертає увагу на те, що при розгляді таких спорів судами, крім іншого, має бути встановлено настання обставин, якими обумовлено обов`язок платника податків скласти податкові накладні та зареєструвати їх в ЄРПН. Приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій платника податку на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України.
Отож предметом розгляду у цій справі, з врахуванням зазначених позицій Верховного Суду, є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкових накладних, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між Позивачем та його контрагентами.
Разом з тим, законодавцем не визначено чіткого переліку документів, які платник податку може подати до контролюючого органу в залежності від підстав зупинення реєстрації податкової накладної, а тому при зупиненні реєстрації податкової накладної з посиланням на ненадання платником податків достатніх документів, контролюючий орган має чітко зазначити конкретний вид критерію ризиковості та навести у розрізі визначеного критерію перелік документів, надання яких дасть можливість прийняти податкову накладну до реєстрації.
Можливість надання платником податків достатніх документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного переліку необхідних документів для прийняття рішення щодо реєстрації податкової накладної. Необґрунтоване обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд, призводить до правової невизначеності, що не відповідає критерію обґрунтованості та пропорційності акту індивідуальної дії, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 липня 2019 року в справі №815/2985/18 (адміністративне провадження №К/9901/14651/19), від 08 квітня 2021 року у справі №2140/1820/18, від 22 вересня 2021 року у справі №560/3974/18.
Матеріали справи не містять належних і достатніх доказів спростування Головним управлінням ДПС у Рівненській області, як суб`єктом владних повноважень, тверджень позивача, наведення ним відповідних мотивів прийняття спірних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних та неврахування Комісією наданих позивачем переліком документів, а відтак підтверджень правомірності рішення податкового органу.
Пунктом 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246, передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
Відтак, належним способом відновлення порушеного права позивача є скасування оскаржуваного рішення Комісії Головного управління ДПС у Рівненській області (регіонального рівня) від 11.01.2024 №10345514/32171289 та зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 15.12.2023 №23 датою її подання платником податків на реєстрацію.
Слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами і перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає, що такі були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Доводами апеляційної скарги не спростовуються висновки, викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.
Суд апеляційної інстанції враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Суд апеляційної інстанції також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом першої інстанції були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.
Керуючись статтями 139, 195, 242, 308, 309, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року у справі №460/1156/24 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. В. Глушко 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	І. І. Запотічний  	
Повне судове рішення складено  23.01.25